Справа № 607/14238/16-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4564/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми заробітної плати з 17.05.2016 року з врахуванням сум матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, відповідно до довідки Головного управління статистики у Тернопільській області № 131-34/285 від 12.09.2016 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивачу та зобов'язано відповідача з 13.06.2016 року здійснити перерахунок пенсії позивачу, згідно довідки № 131-34/285 від 12 вересня 2016 року, виданої Головним управлінням статистики у Тернопільській області, з урахуванням включених до довідки «інших виплат», з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 551,20 гривень сплаченої суми судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що матеріальна допомога, індексація не є складовими заробітної плати, а одноразовою допомогою, яка виплачується на розсуд керівника установи в межах встановленого фонду оплати праці, а тому такі виплати не можуть враховуватись для призначення чи перерахунку пенсії. Крім того, заява позивача розглядалась за правилами Закону України «Про звернення громадян».

Позивачка в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, судовий розгляд проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком з 12.06.2014 року відповідно до Закону України «Про державну службу».

У листопаді 2016 року позивач зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до поданих довідок, однак в цьому листом відповідача від 24.11.2016 року № 578/К-11 їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав для перерахунку (а.с. 6-8).

Згідно довідки № 131-34/285 від 12.09.2016 року про складові заробітної плати для обчислення пенсії позивачу виплачувались матеріальна допомога та проводилась індексація за період з 2009 року по 2014 рік. На всі виплати нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 9).

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723 передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреби входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, 14.05.2013 року у справі № 21-125а13, 28.05.2013 року у справі №21-97а13, в яких визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно визнав неправомірними дії відповідача стосовно не включення позивачу до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески.

Колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Згідно ст. 44 та ч.5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, у відповідача є обов'язок розглянути заяву позивача та додані до неї документи про перерахунок пенсії та прийняти мотивоване рішення, а тому твердження відповідача, що заява розглядалась за правилами Закону України «Про звернення громадян» і за результатами розгляду звернення позивачу надана письмова відповідь, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права позивача, оскільки приводить до неодноразового звернення до органів пенсійного фонду та затягування часу перерахунку пенсії.

Таким чином, за наявності у позивача підстав для перерахунку пенсії, враховуючи, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності відмови відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу на підставі його заяви відповідно до довідки Головного управління статистики у Тернопільській області № 131-34/285 від 12.09.2016 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не вирішив всіх позовних вимог, так як позивач просила провести перерахунок пенсії у розмірі 80% від суми заробітної плати. Проте судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена в розмірі 70% від суми заробітної плати.

Пенсія державного службовця позивачу була призначена у 2014 році і саме при призначенні пенсії відповідач не включив до сум заробітку всі належні виплати, з яких мала нараховувалась пенсія. Так як підставою для перерахунку не є підвищення розміру заробітної плати, а неврахування всіх належних виплат для призначення пенсії, то і її перерахунок має бути здійснений з того показника, який брався для призначення пенсії, тобто з розрахунку 70% від суми заробітної плати. Ті обставини, що відбулись зміни у законодавстві, та з 01.05.2016 року діє новий Закон України «Про державну службу», яким визначені нові правила призначення пенсії, жодним чином не впливають на характер спірних правовідносин, який виник до цих обставин.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198, 202,205,207,254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2017 року у справі № 607/14238/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 70% від суми заробітної плати згідно довідки № 131-34/285 від 12 вересня 2016 року, виданої Головним управлінням статистики у Тернопільській області.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з 13.06.2016 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 70% від суми заробітної плати згідно довідки № 131-34/285 від 12 вересня 2016 року, виданої Головним управлінням статистики у Тернопільській області, з урахуванням включених до довідки «інших виплат», з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула

Повний текст постанови виготовлений 03 травня 2017 року.