Справа № 461/1136/17
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/1136/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції другого взводу третьої роти третього батальйону ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову АР №545799 від 11 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що інспектор патрульної поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати справи. Крім того, відповідач позбавив позивача можливості скористатися його права у повному обсязі та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Додатково пояснив, що не мав можливості застосувати гальмування перед жовтим сигналом світлофора через дорожню обстановку. Просить позов задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Львові в судове засідання, подав до суду письмові заперечення на позов, згідно яких позов заперечує та просить відмовити в його задоволенні, а також просить слухати справу у його відсутності.

Відповідач інспектор патрульної поліції другого взводу третьої роти третього батальйону ОСОБА_2в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Однак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 128 КАС України його неявка не є перешкодою для слухання справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в позові слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно постанови АР №545799 від 11.02.2017р. /а.с.12/, ОСОБА_1 11.02.2017р. о 12.14 год. в м.Львові на перехресті вулиць Стрийська - Рубчака, здійснив рух на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 ґ ПДР.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За загальним правилом справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1 ст.276 КУпАП). Одночасно, частиною 6 ст.276 КУпАП передбачено, що законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно п.п.1,2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, з огляду на викладене, покликання позивача на те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності розглянута не за місцем вчинення правопорушення є цілком безпідставною, оскільки така розглядається не за місцем вчинення правопорушення, а на місці його вчинення.

Статтею 276 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Аналогічні положення містяться і у п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ст.279 КУпАП).

Пунктами 9,10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено в судовому засіданні, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП інспектором патрульної поліції було дотримано вимог Закону щодо порядку розгляду справи та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, що підтверджується, зокрема змістом самої постанови.

Крім того, цілком безпідставними є покликання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, оскільки в ході розгляду справи не здобуто жодного доказу на підтвердження цієї обставини.

Також, суд відхиляє доводи позивача на той факт, що він не мав можливості за дорожньої обстановки, що склалася, застосувати екстрене гальмування, оскільки як видно із наданого відеозапису, позивач здійснив гальмування, пропускаючи автомобіль, який здійснював поворот, однак, незважаючи на сигнал світлофора, який забороняє рух, продовжив рухатись, тобто такі доводи позивача не відповідають дійсності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів, позивачем не надано та такі повністю спростовані відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови та вважає, що таку слід залишити в силі, а в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.11,70, 102, 104,123,160,163, 171-2 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційнаскарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Стрельбицький В.В.