Справа № 645/1161/17
Суддя: Федорова О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/1161/17
Провадження № 2-а/645/73/17
ПОСТАНОВА

іменем України

03 травня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Федорової О.В.

за участю секретаря Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції м. Харкова Головного управління національної поліції України в Харківській області в особі інспектора роти 8 батальйону 3 лейтенанта поліції Голосеніна Андрія Сергійовича

про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Управління патрульної поліції м. Харкова Головного управління національної поліції України в Харківській області в особі інспектора роти 8 батальйону 3 лейтенанта поліції Голосеніна Андрія Сергійовича, в якому просить суд визнати дії протиправними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

В позовній заяві позивачем вказується на необґрунтованість оскаржуваної постанови і винесення її з порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 03.05.2017 року від представника позивача ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки /а.с. 29/.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу по наявних у справі матеріалам відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд вважає необхідним зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2017 року відносно ОСОБА_1 інспектором роти № 8 батальйону № 3 УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Голосеніним Андрієм Сергійовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 574710 від 13.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13.03.2017 року о 01:40 год. в м. Харкові по вул. Римарська, 22, водій керував автомобілем з одностороннім рухом в зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 11.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак з рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КпАП України позивач категорично не погодився та зазначав, що 13.03.2017 року біля 03:00 год. точного часу він не пам'ятає, він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їхали в автомобілі BMW 540І, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого позивач не являється, але користується на законних підставах, за кермом якого в той час перебував ОСОБА_4, а позивач та ОСОБА_5 були пасажирами. Автомобіль рухався по вул. Сумській в м. Харкові, потім ОСОБА_4 повернув на вул. Римарську. На вул. Римарській ОСОБА_4 припаркував автомобіль BMW 540І, державний номерний знак НОМЕР_1, та разом з ОСОБА_5 відійшов у справах, біля автомобіля залишився позивач - ОСОБА_1 В цей час до автомобіля під'їхав екіпаж патрульної поліції, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 виїжджаючи на вул. Римарську, порушив ПДР України, а саме: рухався по зустрічній смузі. Інспектор патрульної поліції Голосенін А.С. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, пояснення останнього, що за кермом перебував не він, а ОСОБА_4 інспектор не прийняв до уваги, будь-яких доказів зафіксованого праворушення, з яких видно, що за кермом був саме ОСОБА_1, також не надав. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати дії інспектора протиправними, скасувати винесену постанову та провадження у справі закрити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що 13.03.2017 року близько 23:00 год. точного часу він не пам'ятає, він керував автомобілем BMW 540І, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, по вул. Сумській в м. Харкові та повернув направо на вул. Римарську, оскільки не знав, що там односторонній рух. На вул. Римарській він припаркував автомобіль, та разом з ОСОБА_5 відійшов у справах, коли повернувся, ОСОБА_1 повідомив, що відносно нього патрульним поліцейським складена постанова за порушення ПДР.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що 13.03.2017 року він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 рухався в автомобілі ОСОБА_1, за кермом якого перебував ОСОБА_4 Під'їхавши до дому свідка на вул. Римарскій в м. Харкові, свідок разом з ОСОБА_4 вийшли з автомобіля та відійшли у справах. Коли повернулись до автомобіля, ОСОБА_1, який залишився їх чекати, повідомив, що на нього патрульним поліцейським складена постанова за порушення ПДР. Свідок зазначає, що патрульний автомобіль він не бачив, коли він з ОСОБА_4 повернулись до автомобіля, його вже не було.

Відповідно до п. 11.4 Правил дорожнього руху України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з приміткою до ст.122 КУпАП суб'єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки і стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, - юридична або фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, обов'язковою ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення даною особою та вина особи у його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали (ч.4 ст.71 КАС України).

За приписами ч. 6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за проїзд в зустрічному напрямку по дорозі з одностороннім рухом /а.с. 31/.

У відповідності до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

До матеріалів справи не надано доказів фіксації правопорушення технічними приладами.

Працівники Національної поліції мають повноважень в окремих випадках розглядати справу про адміністративне правопорушення та виносити постанову про накладення адміністративного стягнення без складення протоколу (ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП), проте необхідно підтвердження факту вчинення правопорушення належними та допустимими доказами.

Таким чином, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 не зафіксовано ані протоколом, ані відеозаписом нагрудної камери поліцейського.

Отже, керування вищезазначеним транспортним засобом під час проїзду в зустрічному напрямку по дорозі з одностороннім рухом міг здійснювати не лише позивач, а й інша особа.

Як пояснив позивач, інспектор патрульної поліції підійшов до автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_1, коли цей автомобіль вже був припаркований по вул. Римарській в м. Харкові.

При цьому, у розумінні примітки до ст. 122 КУпАП встановлення особи, яка керувала транспортним засобом під час вчинення правопорушення (в даному випадку, зупинки автомобіля) є визначальним для з'ясування суб'єкта правопорушення, передбаченого частиною 1 цієї статті.

Беручи до уваги, що інспектором патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ст.280 КУпАП не було з'ясовано вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому вона обвинувачується, суд зазначає, що у спірних відносинах відсутні такі елементи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, як його суб'єкт та суб'єктивна сторона, що унеможливлює винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд вказує, що порушення позивачем пункту 11.4 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КАС України, не підтверджено належними та допустимим доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення саме ним, тоді як відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 574710 від 13.03.2017 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю з огляду на приписи п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 280 КУпАП, ст.ст. 10, 11, 71, 94, 158, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 574710 від 13.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова підлягає оскарженню до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Федорова О.В.