Справа № 2-а-943/10/2114
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2011 р.Справа № 2-а-943/10/2114

Категорія: 10.3.3Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

в звязку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову та ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Комсомольського району м. Херсона, управління соціальної політики виконавчого комітету Херсонської міської ради, центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат м. Херсона про визнання дій неправомірними і виплату державної допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення (далі УПСЗН) Комсомольського району м. Херсона, управління соціальної політики виконавчого комітету Херсонської міської ради, центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат м. Херсона про визнання неправомірними дій щодо невиплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому законодавством, стягнення цієї допомоги за період 2007-2009 років у сумі 13 686 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка вказувала, що має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", однак протягом зазначеного періоду відповідач виплачував їй цю допомогу в значно меншому розмірі, у звязку з чим, вона просить суд стягнути недоплачені кошти. Також, позивачка просила поновити пропущений строк звернення до суду, посилаючись на те, що до квітня 2010 року вона не знала про порушення своїх прав.

Відповідачі позов не визнав, вказуючи, що вважають його необгрунтованим, також, вказуючи на пропущення позивачкою строку звернення до суду.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2010 року позовні вимоги за період з лютого 2007 року по травень 2009 року залишено без розгляду.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2010 року у задоволенні позовних вимог за період з 20 травня по 24 листопада 2009 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судових рішень в звязку з тим, що вони постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Протягом 2007-2009 років позивачка не отримувала допомогу по догляду за сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми".

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила строк звернення до суду за захистом своїх прав за період з лютого 2007 року по травень 2009 року без поважних причин, у звязку з чим, ці позовні вимоги належить залишити без розгляду. Також, суд виходив з того, що у 2009 році допомога по догляду за дитиною правомірно виплачувалась позивачці на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" і, тому, у задоволенні позовних вимог за період з травня 2009 року по 24 листопада 2009 року належить відмовити.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст. 46 Закону Україні "Про державний бюджет України на 2009 рік", п.22 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2001 року №1751 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року №1026).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що суд першої інстанції помилково не встановив, що вона пропустила строк звернення до суду з поважних причин, також вказується, що Закони України, на підставі яких їй виплачується допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку суперечать Конституції України.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно залишені без розгляду позовні вимоги за період з лютого 2007 року по травень 2009 року на підставі ч.1 ст. 100 КАС України, оскільки заява позивачки про поновлення строку звернення до суду, мотивована юридичною необізнаністю заявника, дійсно є необгрунтованою.

Також, у 2009 році, ст. 46 Закону Україні "Про державний бюджет України на 2009 рік" було встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" та Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2001 року №1751 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року №1026) визначено наступне:

"Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень".

Таким чином, у 2009 році позивачка не мала права на отримання допомоги по догляду за дитиною в заявленому розмірі, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду частини позовних вимог за період з лютого 2007 року по травень 2009 року та про відмову у задоволенні іншої частини позовних вимог є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову та ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: