Справа № 814/1595/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2017 р. Справа № 814/1595/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Бондарь В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
до за участю: представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2Головного управління Державної Фіскальної служби у Миколаївській області,
проскасування рішення від 20.07.2016р. № 000083/12-40,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС України у Миколаївській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000083/12-40 від 20.07.16, яким до позивачки застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень за продаж алкогольного напою у невизначеному для цього місці торгівлі.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що здійснювала реалізацію алкогольних напоїв у приміщенні кафетерію на базі відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» в с. Коблево. Саме на це у позивачки є ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Приміщення кафетерію повністю відповідає вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Правилам роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.96 №854.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію обґрунтував тим, що під час проведення фактичної перевірки, ревізорами було придбано пляшку горілки «Green day» не у приміщенні закусочної, а з барної стійкі, що суперечить вимогам Закону та Правилам роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця виконкомом Миколаївської міської ради з 18.05.16. Основними видами діяльності підприємця ОСОБА_1 є виробництво готової їжі та страв; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний).

В травні 2016 року ФОП ОСОБА_1 уклала договір оренди нежитлових приміщень з ФОП ОСОБА_3, відповідно до якого отримала в строкове платне користування нежитлове приміщення кафетерію площею 20 кв.м., яке розташоване не території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1.

30.05.16 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримала Ліцензію Державної фіскальної служби України на роздрібну торгівлю алкогольними напоями саме за місцем здійснення діяльності Миколаївська область Березанський район, АДРЕСА_1 (кафетерій).

29.06.16 працівниками ДФС у Миколаївській області було проведено фактичну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 у приміщенні кафетерія.

Під час перевірки податківцями було складено Акт від 29.06.16 №120/14-29-40-12/НОМЕР_1, яким зафіксовано правопорушення: продаж пляшки горілки «Green day» не у приміщенні кафетерію, а з барної стійкі у не визначеному місці торгівлі, розташованого на літньому майданчику, який не є приміщенням кафетерію.

20.07.16 уповноваженою особою Головного управління ДФС у Миколаївській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000083/12-40, яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 6800 гривень за продаж алкогольного напою у невизначеному для цього місці торгівлі.

Відповідно до ст.15-3 Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів - у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Разом з тим, для застосування санкції, передбаченої абз.9 ч.2 ст.17 Закону, необхідної умовою, є визначення законодавством місця торгівлі та заборони щодо здійснення торгівлі у певних місцях.

Відповідно до ст.1 Закону місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

ФОП ОСОБА_1 має в оренді приміщення кафетерію площею 20 кв.м. Саме на цю адресу позивачка отримала ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Саме за цією адресою було проведено фактичну перевірку, що підтверджується Актом від 29.06.16.

Тому, оскільки продаж алкогольного напою було здійснено саме за цією адресою, яка відображена у ліцензії позивача та співпадає з адресою, зазначеної у Акті перевірки, немає підстав стверджувати, що це є неналежним місцем торгівлі.

Крім того, відповідно до п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до ст.116.1 ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Натомість, ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не встановлює форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, з 01.01.11 з моменту набрання чинності Податковим кодексом України форма рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону, повинна відповідати вимогам ст.ст.54, 58, 116 ПК України.

В цьому ж випадку, відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій у формі податкового повідомлення-рішення не прийнято, а застосовано форму рішення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Разом із тим, відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Ухвалення Головним управлінням ДФС у Миколаївській області рішення про застосування фінансових санкцій не у формі податкового повідомлення-рішення є протиправним та є безумовною підставою для його скасування.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України до обов'язку суду входить перевіряти чи прийнято рішення, що оскаржується на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Враховуючи, що з моменту набрання чинності Податкового кодексу України пройшло більше п'яти років, про існування цієї проблеми відповідачу відомо, у тому числі і з листа ВАСУ від 28.03.14 №375/11/14-14, але він досі не привів свою діяльність у відповідність до вимог ст.ст.54, 58, 116 ПК України, зазначене неможливо кваліфікувати лише як дефект форми.

Дефект форми - це помилки, описки, технічні недоліки рішення. У цьому ж випадку, відповідач не помиляється щодо форми рішення про застосування фінансових санкцій, а свідомо дії не у спосіб передбачений законом.

В теперішній час, оскільки Податковим кодексом України чітко визначена форма рішення про застосування фінансових санкцій у формі податкового повідомлення-рішення, суд не може залишити цю обставину поза увагою та визнати рішення, викладене у інший спосіб, правомірним.

Позов задовольнити у повному обсязі, визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000083/12-40 від 20.07.16.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування фінансових санкцій від 20.07.2016 № 000083/12-40.

3.Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 551,21 гривень (п'ятсот п'ятдесят одна грн. двадцять одна коп.).

4. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 28.0.17

Суддя В.В. Біоносенко