Справа № 456/1090/17
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1090/17
Провадження № 2-а/456/110/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" квітня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яніва Н. М.

при секретарі Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Хомович Володимира Ігоровича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою інспектора патрульної поліції Хомович В.І. від 04.04.2017р. серія БР № 155338 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до змісту вищевказаної постанови, він керуючи транспортним засобом нібито здійснив зупинку «блище ніж 10 м. від пішоходного переходу». Також в постанові вказано, що інспектор виявив рух і одночасно зафіксував зупинку водія по вул. Валова, проте місця фактичного вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено. Вважає, що інспектором складено документи саме із цим «спрощеним» підходом, процесуальними порушеннями, де Хомович В.І не лише не вказав де і на якому саме місці розглянув справу, але й не зазначив в якому режимі, було зафіксоване на думку представника поліції правопорушення. У відповідності до вимог закону, якщо адміністративне правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу. Разом з тим словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортною засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Ст. 276 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В данному випадку, за адресою 82400, м. Стрий, вул. Драгоманова, 2 де розташоване Управління поліції м. Стрий. Проте, інспектор Хомович В.І. положень закону не дотримався та розглянув справу в не встановленому, не зазначеному та не конкретизованому місці зупинки транспортного засобу з визначеннням «на око» дистанції від пішохідного переходу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортною засобу, інспектор Хомович В.І. не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Хомович В.І проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, а саме розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об' єктивного з»ясування обставин справи. А тому, просить постановити

рішення, яким скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення з мотивів відсутності у його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що постанова винесена інспектором є незаконною, оскільки, в матеріалах справи відсутні достатні дані про те, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу на відстані ближче 10 м. до пішохідного переходу. Крім того, в даному випадку суттєво порушені права позивача, оскільки незаконно розглянувши справу на місці уявної зупинки транспортною засобу, інспектор Хомович В.І. не надав можливості ОСОБА_1 у повному обсязі скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Просить позов задоволити та скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідач інспектор патрульної поліції Хомович В.І.в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю та пояснив, що 04.04.2017р. під час патрулювання вул. Валової в м. Стрий, ним було зафіксовано транспортний засіб марки Фольксваген Транспортер н.з. НОМЕР_1, що був припаркований ближче 10м. до пішохідного переходу. Дане правопорушення було зафіксовано (зазнято відео) на автоматичний відеореєстратор, що знаходився в патрульному автомобілі. За деякий час підійшов водій автомобіля (ОСОБА_1З.), якому було пред»явлено вчинене правопорушення, на що останній відповів «складайте протокол». Однак, в подальшому під час оформлення процесуальних документів, позивач поводив себе агресивно, вигукував образливі речі в сторону працівників поліції. Все це було зафіксоване на відео, яке представляє суду, та просить оглянути в судовому засіданні. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом встановлено, що 04.04.2017р. інспекторомпатрульної поліції Хомович В.І. винесено постанову серії БР № 155338 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн..

З вищевказаної постанови вбачається, що 4.04.2017р. близько 15.20 год. в м. Стрий по вул. Валова, ОСОБА_1 керуючи автомобілем, здійснив зупинку ближче 10 м. до пішохідного переходу, чим порушив вимогу дорожнього знаку п.п. 15.9 г ПДР України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за

дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Так, пунктом 15.1 ПДР України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.п. 15.9 г Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306) «зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 метрів від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі».

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Так, зокрема з представленого інспектором патрульної поліції Хомович В.І. та оглянутого в судовому засіданні відеозапису, беззаперечно встановлено, що транспортний засіб марки Фольксваген Транспортер н.з. НОМЕР_1, був припаркований ближче 10 м до пішохідного переходу, водієм даного автомобіля була особа, що представилась ОСОБА_1. Вказане підтверджується також фотокарткою долученою до матеріалів справи.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

В свою чергу представником позивача не наведено жодних обґрунтованих доводів, на спростування доказів інспектора поліції.

Доводи позивача про те, що інспектор поліції не мав права виносити постанову за місцем вчинення правопорушення, спростовується ч. 1 ст 276 КУпАП, згідно якої справа про адміністративні правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Щодо необхідності складання протоколу по справі про адміністративне правопорушення, то згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, складання протоколу у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, не є обов»язковим. Решту доводів позивача, спростовуються відео фіксацією правопорушення та матеріалами справи.

Враховуючи вказане, на думку суду, оскаржувана позивачем постанова винесена у відповідності до вимог КУпАП та Правил дорожнього руху України, підстав для її скасування та задоволення позову немає.

Виходячи з вищенаведеного, вбачаю в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, що останній керуючи автомобілем не виконав вимогу дорожнього знаку 15.9 г, тобто його дії становлять суспільну небезпеку, а тому в адміністративному позові позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 247, 293 КпАП України суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Хомович Володимира Ігоровича про скасування постанови серії БР № 155338 від 04.04.2017 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. М. Янів