Справа № 377/229/17
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України
Справа №377/229/17
Провадження №2-а/377/27/17
28 квітня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
6 квітня 2017 року позивач в особі свого представника за довіреністю звернувся до суду з названим адміністративним позовом з вимогами визнати незаконними дії (рішення) відповідача щодо відмови йому у призначенні та обчисленні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, на підставі заяви від 24.02.2017 р. № 409, у відповідності до положень статей 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати призначити та обчислити йому пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, на підставі заяви від 24.02.2017 р. № 409, у відповідності до положень статей 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію за віком в обрахованому розмірі з лютого 2017 року.
Позовні вимоги мотивував тим, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до п. а) ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII, розмір якої обчислено з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням. Продовжуючи працювати, після досягнення пенсійного віку з урахуванням стажу роботи за Списком № 1, що дають право на пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 24 лютого 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та надав необхідний пакет документів. Однак відповідач відмовив у призначенні пенсії та обчислення її розміру із застосуванням положень ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV з тих мотивів, що він вже отримує пенсію за Законом № 2262-XII. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними.
Відповідач подав заперечення на позовну заяву, де просив призначити справу до розгляду у звичайному порядку з викликом сторін і відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи їх тим, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області і отримує пенсію за вислугу років. Згідно статті 10 Закону України № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один вид пенсії за її вибором. Відповідно до пенсійного законодавства пенсія призначається один раз, все інше є перерахунком, переходом або поновленням. У позивача в період отримання пенсії за вислугу років виникло право на інший вид пенсії, яке він може реалізувати лише шляхом переведення з однієї пенсії на іншу. При цьому ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV передбачає застосування показника середньої заробітної плати за три попередні роки лише в випадку первинного призначення пенсії. Тому правових підстав для застосування цієї норми до позивача немає.
Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
Підстави для такого висновку у суду відсутні, оскільки позивачем повідомлено суду достатньо обставин для вирішення справи, а з заперечень відповідача не вбачається неможливості ухвалення законного рішення без виклику осіб, які беруть участь у справі.
Відповідачем надано суду оригінал архівної пенсійної справи позивача і наявних матеріалів справи достатньо для з`ясування необхідних обставин та прийняття законного судового рішення.
Виходячи з цього, підстав для задоволення клопотання відповідача та призначення справи до розгляду за загальними правилами КАС України немає.
Оцінивши повідомлені сторонами відомості та дослідивши матеріали архівної пенсійної справи позивача, суд дійшов наступного висновку.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до управління Пенсійного фонду України 24 лютого 2017 року із заявою про призначення пенсії № 409, до якої було додано наступні документи:
-Копія паспорта НОМЕР_1 ;
-Довідка ф. 122 № 182 выдд 20.11.2013 р., видана в/ч 3041;
-Довідка ф. 122 № 253 від 01.11.2010 р., видана ПАТ «Енергопромінвест»;
-Довідка ф. 122 № 14-58/69 від 25.09.2005 р., видана ДП «Атомремонтсервіс»;
-Довідка № 254 від 01.11.2010 р., видана ПАТ «Енергопромінвест»;
-Копія військового квитка серії НОМЕР_2 ;
-Трудова книжка НОМЕР_3 від 09.10.2000 р.;
-Довідка про періоди служби;
-Дані персоніфікованого обліку;
-Копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків;
-Довідка ДПІ № 98 від 24.02.2017 р.;
-Копія диплому НОМЕР_4 від 05.07.1985 р..
На момент звернення до УПФУ в м. Славутичі позивач ОСОБА_2 перебуває на
обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області як отримувач пенсії за вислугу років.
Рішенням комісії про відмову в призначенні пенсії за віком від 06.03.2017 р. № 652/03 УПФУ в м. Славутичі відмовило ОСОБА_2 у призначенні пенсії та роз`яснено, що він може звернутися із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи спір про наявність чи відсутність права позивача на призначення та обчислення розміру пенсії за загальними правилами призначення пенсії суд виходить з наступного.
Право на одержання пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком № 1 відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV відповідачем не заперечується і підтверджено матеріалами пенсійної справи позивача, наданих відповідачем суду.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну сину. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.
Згідно п.п. 1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
Відповідно до п.п. 1.2. Положення управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Віце-прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь.
Згідно п. 3 п.п. 2.1. Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до статті 1-1 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно статті 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск: К), де:
Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страховані внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу наведених норм випливає, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.
Однак позивачеві було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується, оскільки основою доходу є грошове забезпечення.
Крім того, з трудової книжки та матеріалів пенсійної справи позивача видно, що після призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII він продовжував працювати та сплачував у встановленому порядку страхові внески до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Виходячи з цього, відповідач вправі був застосовувати положення як ст. 10 щодо права вибору одного з видів пенсії так і ст. 45 Закону № 1058-IV, яка регулює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного відповідно до цього Закону, на інший.
Тому при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 8, ст. 27 і 28 та ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV щодо призначення пенсії за віком і застосувати показник середньої заробітної плати в цілому в Україні за три календарні роки, які передували року звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до цього Закону.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у справах адміністративної юрисдикції у подібних правовідносинах від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а-14) та від 9 червня 2015 року (справа № 21-550а-15), копії яких надані представником позивача.
Положення постанови КМУ від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» не регулюють порядку обчислення пенсії при її призначенні і до спірних відносин не застосовуються.
Відмовивши позивачеві у призначенні пенсії за віком, на яку він має право, відповідач обмежив законні права позивача, які підлягають поновленню судом.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що оскаржувані дії не були обґрунтованими і не відповідали принципу законності та верховенства права, відповідно до якого права та свободи людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:
1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України (частина перша).
За правилами статті 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (частина 1).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2).
Подавши заперечення проти позову, відповідач не переконав суд у правомірності своїх дій, не виконавши обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України.
Виходячи з цього, адміністративний позов слід визнати обґрунтованим і задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору на суму 640 гривень, підтверджені відповідною квитанцією.
Керуючись ст. 4, 6, 17, 18, 19, 183-2, 160-163 КАС України, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та обчисленні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, на підставі заяви від 24.02.2017 р. № 409, у відповідності до положень статей 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати призначити і обчислити йому пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, на підставі заяви від 24.02.2017 р. № 409, у відповідності до положень статей 27, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію за віком в обрахованому розмірі з 1 березня 2017 року.
Стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору на суму 640 гривень.
Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня одержання копії постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя А. С. Орел