Справа № 295/9529/16-а
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9529/16-а

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого судді Стрілецької О.В.

За участі секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та про зобов`язання призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову Житомирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також просить зобов`язати відповідача призначити і виплачувати з 10.07.2015 року пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

В обгрунтування позову вказав, що в 1987 році приймав безпосередню участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, у зв`язку з чим отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

01.04.2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, але відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку у зв`язку з тим, що за поданими ним документами неможливо підтвердити його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції протягом не менше ніж 14 календарних днів.
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених в ньому. Пояснював, що в 1987 році він у складі автоколони двічі був відряджений до м. Чорнобиля для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, разом з іншими працівниками вони здійснювали підвезення асфальту безпосередньо до реактора в м. Чорнобилі. Вказав, що пункт розміщення всіх працівників, відряджених до ДСУ-39, був у м. Малині, звідки вони щоденно направлялись в 30-кілометрову зону поблизу м. Чорнобиля. Вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Представник відповідача Шайденко О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Вказала, що позивач під час звернення з заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку не надав первинних документів, які підтверджують його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи (а.с.27-29) .

Заслухавши думку учасників судового розгляду, покази свідка ОСОБА_2 , дослідивши зібрані у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1987 році 2 категорії, що підтверджується змістом посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 08.06.2015 року на підставі наказу № 17 від 01.08.1997 року, і має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( а.с. 7).

01.04.2016 року позивач звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії за віком, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, віднесений до 2 категорії, зі зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.30).

05.07.2016 року Рішенням Комісії по розгляду питань призначення (перерахунку), відмови в призначенні пенсій Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №12 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з неможливістю підтвердження його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції не менше 14 днів.
В Рішенні зазначено, що відповідно до наданої копії книги наказів на відрядження по а/п 2193 наявна відмітка про відрядження ОСОБА_1 з 19.08.1987 по 31.08.1987 в "ДСУ-39 Чорнобиль", та з 14.09.1987 по 30.09.1987 в "ДСУ-39 Малин". Крім того, зі змісту копії списків робітників автопідприємства 11855, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції значиться ОСОБА_1 , та вказано період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції лише з 19.08.1987 року по 30.08.1987 року. Також відсутня довідка форми 122. Отже за наявними документами неможливо підтвердити участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не менше 14 календарних днів та право на зниження пенсійного віку на 8 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.31).
Листом від 11.07.2016 р. №5444/05 Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії, оскільки в нього відсутні первинні документи, які підтверджують період його перебування в зоні радіоактивного забруднення в 1987 року протягом 14 днів (а.с.8-10).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального статусу потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно ст.9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування (частини 1,4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців , працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Частиною 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 8 років.

При подачі заяви про призначення пенсії позивачем, окрім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 2 категорії, було долучено довідку № 191 о/с від 27.11.1992 року, видану Житомирським АТП 11855; копію списка працівників автопідприєства 11855, які приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС № 494 від 16.08.1990 року; копію з книги наказів про відрядження по а/п 2193.

Зі змісту копії довідки №13, виданої 25.03.2016 року директором ТДВ «Житомирське АТП 11855», вбачається, що позивач працював на вказному підприємстві у період з 21.07.1987 року по 25.10.1988 року та з 30.06.1989 року по 02.06.1993 року (а.с. 11).

Відповідно до довідки №191 о/с від 27.11.1992 року, директором Житомирського автомобільного підприємства 11855, ОСОБА_1 дійсно в складі зведеної колони Облавтоуправління Житомирської області здійснював підвіз асфальту в 30 кілометрову зону атомної електростанції в с. Дитятки, с.Черевач, с. Залісся, м. Чорнобиль з 19.08.1987 р. по 31.08.1987 року (наказ № 69 від 19.08.1987 року) та з 14.09.1987 року по 16.10.1987 року (наказ № 76 від 10.09.1987 року), які віднесені до зони відчуження відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991 р., якою затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.12).
Зі змісту копій з книги наказів на вибуваючих у відрядження по а/п 2193 вбачається, що наявні записи про відрядження ОСОБА_1 в період з 19.08.1987 р. по 31.08. 1987 року до ДСУ-39 Чорнобиль та з 14.09.1987 року по 30.09.1987 року та по 15.10.1987 року до ДСУ-39 Малин (а.с. 16-18, 67-68).
Зі змісту довідки №41 від 17.06.2015 р., виданої директором ТДВ «Житомирське АТП 11855» ОСОБА_3 , вбачається, що на підставі наказу Міністерства автомобільного транспорту УССР №91 від 29.04.1986 року автоколона 2193 перейменована в Житомирське АТП 11855. В подальшому в 1997 році згідно наказу №231-ВАТ від 31.10.1997 року Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області створено Відкрите акціонерне товариство «Житомирське АТП 11855». Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 09.04.2010 року ВАТ «Житомирське АТП 11855» було реорганізовано шляхом перетворення в Товариство з додатковою відповідальністю «Житомирське АТП 11855» (а.с. 19).
В довідці №31/12 ТДВ «Житомирське АТП 11855» від 15.08.2016 року підтверджено, що водій АТП 11855 ОСОБА_1 дійсно в складі зведеної колони Облавтоуправління Житомирської області здійснював підвіз асфальтно-бетонної суміші в 30 кілометрову зону Чорнобильської атомної електростанції в період з 19.08.1987 р. по 31.08.1987 року та з 14.09.1987 року по 16.10.1987 року. Заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалась відповідно до Постанови Ради Міністрів УССР №168-5 «Про умови оплати праці і матеріального заохочення працівників підприємств і організацій в зоні Чорнобильської атомної електростанції» від 08.05.1986 року. Заробітна плата за роботу в зоні Чорнобильської атомної електростанції окремо не виділялась, а нараховувалась загальною сумою (а.с.43).
Зі змісту копії наказу №174 начальника автоколони 2193 «Про оплату праці працівників, задіяних на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 06.06.1986 року вбачається, що працівники автоколони брали безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, у зв`язку з чим відряджались в розташування Іванківського ДСУ- 39, ДСУ-41 для перевезення кам`яної продукції з Малинських кар`єрів в райони Чорнобильської АЕС, отримували підвищену заробітну плату, передбачену Постановою Ради Міністрів УССР №168-5 «Про умови оплати праці і матеріального заохочення працівників підприємств і організацій в зоні Чорнобильської атомної електростанції» від 08.05.1986 року ( а.с.41-42).
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що дійсно працював разом з позивачем на одному автомобілі. Підтвердив, що в жовтні 1987 року разом з позивачем здійснювали підвіз асфальту в зону відчуження. Зазначив, що він особисто прибув у відрядження на початку жовтня, позивач ОСОБА_1 вже знаходився у відрядженні, з якого точно часу йому невідомо. Пояснив, що вони з автоколони відряджались до ДСУ-39, яке розташовувалось в м. Малині, де вони ночували. Щоденно з Малинських кар`єрів здійснювали підвіз асфальту безпосередньо під реактор, у шляхових листах робилась відмітка, що їдуть з Малина до Чорнобиля, в той час вони не їздили в інші населенні пункти, окрім м. Чорнобиля.
В листі директора ТДВ «Житомирське АТП 11855» № 5/12 від 15.03.2017 року, направленого на запит суду про витребування доказів, зазначено, що ОСОБА_1 був направлений у відрядження в ДСУ-39 з 19.08.1987 року по 31.08.1987 року та з 14.09.1987 р. по 15.10.1987 року для перевезення дорожніх матеріалів у 30 кілометрову зону для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Подвійна заробітна плата за роботу в зоні забруднення у 1987 році не нараховувалась. При цьому в листі міститься посилання на накази № 69 від 19.08.1987 року та № 76 від 10.09.1987 року як на первинні документи (а.с. 66).
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (далі за текстом Порядок № 22-1).
Порядком № 22-1 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком до заяви про призначення пенсії подаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.
Згідно з аб. 7 п. 5 ст. 2.1 Порядку № 22-1 документом, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції.
Посилання відповідача на відсутність у позивача первинних документів безпідставне, так як жодною нормою Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачено, що довідка підприємства не вважається достатнім документом для підтвердження періоду роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1987 році 2-ої категорії (а.с.7), яке є дійсним. Довідка про період роботи є підставою для видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеного до категорії 2, і відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дає йому право на пільги, передбачені цим Законом.
Відповідно до діючого законодавства право на пільги мають особи, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, а оскільки з досліджених судом документів вбачається, що позивач у період з 19.08.1987 року по 31.08.1987 року та з 14.09.1987 р. по 15.10.1987 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що в сукупності становить понад 14 днів, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до ч. 1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Враховуючи те, що позивач звернувшись до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, та підтверджують періоди його роботи в зоні відчуження в 1987 р. під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач має право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч.1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є неправомірним.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача в рішенні №12 від 05.07.2016 року на те, що в списках робітників автопідприємства 11855, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, відсутні відомості про участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 14.09.1987 року по 16.10.1987 року, оскільки вказаний список не є первинним документом, який може пітверджувати факт перебування позивача в зоні відчуження.

Щодо розбіжностей в книзі наказів, про те, що позивач знаходився у період з 19.08.1987 року по 31.08.1987 року в ДСУ-39 Чорнобиль, а з 14.09.1987 року по 15.10.1987 року в ДСУ-39 Малин, то в судовму засіданні достовірно встановлено, що ДСУ-39 було розташовано в м. Малині, звідки працівники автоколони щоденно їздили безпосередньо до м. Чорнобиль та здійснювали перевезення дорожніх матеріалів.

Крім того, в довідках, виданих керівником підприємства, де працював позивач, міститься необхідна інформація з посиланням на первинні документи - накази по особовому складу, які беззаперечно підтверджують, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій катастрофі, працював в зоні відчуження в 1987 році більше ніж 14 календарних днів.

Твердження про відсутність достатніх документів, які підтверджують період участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, є обґрунтованими, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.

В позовній заяві позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.
В судовому засіданні судом встановлено, що 05.07.2016 року Рішенням Комісії по розгляду питань призначення (перерахунку), відмови в призначенні пенсій Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №12 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, а тому відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом скасування Рішення № 12 від 05.07.2016 року та покладення обов`язку на відповідача призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією. Пенсія за віком може бути призначена з дня досягення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 52-річного віку, з якого йому може бути призначена пенсія зі зниженням пенсійного віку, 10.07.2015 року. В той же час позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком01.04.2016 року, тобто зі спливом трьох місяців від дня досягнення пенсійного віку, а тому пенсія позивачу повинна бути призначена з дня звернення за пенсією. Підстави для призначення пенсії з 10.07.2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 17, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати рішення Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 12 від 05.07.2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.04.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Стрілецька