Справа № П/811/1668/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року справа № П/811/1668/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку письмового провадження адміністративний позов публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» (далі Товариство) до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 червня 2016 року, якими збільшено суми грошових зобовязань з податку на додану вартість на 566667 грн. і 12717 грн. та накладено штрафні санкції в сумі 283334 грн. і 6358 грн., в частині визначення грошових зобов'язань у сумі 566667 грн. і 7149,33 грн. та застосування штрафних санкцій 283334 грн. і 4966,08 грн. (а.с.4-7, 189-190).

Представник Товариства підтримав вимогу заяви.

Пояснив, що платник податків правомірно включав до податкового кредиту суми коштів на підставі податкових накладних, котрі видані постачальниками та оформлені належним чином.

Зазначив, що Товариство (сільськогосподарський виробник) не є зареєстрованим виробником посівного матеріалу, однак мало намір ним стати, уклавши договір купівлі-продажу з ТОВ "Батьківщина" (далі Товариство 2).

Визнав, що юридична особа, не виконавши зобов'язання, повернула кошти покупцеві до завершення дії договору.

Представник відповідача заперечив стосовно задоволення позову.

Пояснив, що на час укладення згаданого правочину з Товариством 2 позивач не пройшов реєстрацію виробника посівного матеріалу, а тому у нього виник обов'язок, отримавши передплату, включити податкові зобов'язання до загальної декларації з податку на додану вартість.

Разом з тим, зазначив, що платник податків завищив податковий кредит з податку на додану вартість, включивши до його складу кошти на підставі податкових накладних постачальників, які не задекларували власні зобов'язання.

Також звертав увагу, що Товариство, подавши податкові декларації, не заповнило заяви про відмову постачальника надати податкові накладні.

Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.193).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, Товариство є сільськогосподарським виробником.

Позивач не є виробником посівного матеріалу.

13 листопада 2015 року Товариство (продавець) та Товариство 2 (покупець) уклали договір купівлі-продажу посівного матеріалу (соняшника) на загальну суму 3400000 грн. (з урахуванням ПДВ 566666,67 грн.) (а.с.77-78).

Пунктом 8.1 правочину встановлено, що він дії до належного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно пункту 2.1 договору Товариство зобов'язалось передати товар протягом 365 днів з моменту оплати коштів у розмірі 100% від загальної вартості.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що юридична особа планувала у 2016 році отримати відповідний дозвіл на вирощення посівного матеріалу.

Товариство 2 сплатило кошти у повному обсязі 27 листопада 2015 року (а.с.80).

Податок на додану вартість Товариство включило до зобов'язань скороченої декларації з податку на додану вартість, будучи сільськогосподарським виробником.

13 червня 2016 року позивач, не змігши одержати дозвіл на вирощення посівного матеріалу, повернув кошти Товариству 2 у повному обсязі (а.с.81).

Товариство провело коригування зобов'язань у скороченій декларації після проведення перевірки (а.с.82-87).

У липні, листопаді 2013 року та листопаді 2014 року Товариство придбавало у ПП "Деол Трейд" (далі Підприємство) товар, включивши податок до податкового кредиту податкових декларацій з податку на додану вартість на підставі податкових накладних (а.с.109-178).

Податкові накладні виписані 31 липня, 30 листопада 2013 року та 30 листопада 2014 року на суму податку на додану вартість 2219,96 грн., 3287,44 грн. та 1641,50 грн. (а.с.88-89, 91).

В період з 18 квітня по 01 червня 2016 року відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства (а.с.12-54).

Ревізори зробили такі висновки.

Завищення податкового кредиту на суму 12717 грн. на підставі подвійного включення суми податкового кредиту у 5568 грн. та розбіжностей на суму 7149,33 грн. у декларуванні Підприємством податкових зобов'язань.

Товариство визнало порушення стосовно подвійного декларування податкового кредиту.

Разом з тим, ревізори зробили висновок, що платник податків зобов'язаний був задекларувати податкові зобов'язання щодо взаємовідносин з Товариством 2 не у скороченій декларації з податку на додану вартість, а у загальній, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу не отримав дозволу на вирощення посівного матеріалу.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та 23 червня 2016 року прийняв податкові повідомлення-рішення, якими Товариству збільшено суми грошових зобовязань з податку на додану вартість на 566667 грн. і 12717 грн. та накладено штрафні санкції в сумі 283334 грн. і 6358 грн. (а.с.8-9).

Штрафна санкція застосована у розмірі 50% грошових зобов'язань.

Представник податкового органу не надав на вимогу суду доказів вчинення Товариством повторного порушення упродовж 1095 днів.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, податковий орган не ставить під сумнів реальність господарських операцій з Підприємством.

Відповідно до приписів пункту 198.2 статті 198 ПК України у Товариства виникло право на віднесення суми податку на додану вартість до податкового кредиту за наслідками операцій з Підприємством з дати отримання товару, що підтверджується і податковою накладною.

Підприємство видало позивачу податкові накладні.

Це ж виключало потребу подання скарги на нього під час декларування зобов'язань з податку на додану вартість у періоди, в яких враховувались податкові накладні.

За таких обставин розбіжність між декларуванням Товариством і Підприємством податкового кредиту і зобов'язань не може бути доказом завищення позивачем податкового кредиту.

Таким чином, податковий орган зробив помилковий висновок, за наслідками якого прийнято податкове повідомлення-рішення, котрим Товариству збільшено грошове зобов'язання в частині 7149,33 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 4966,08 грн.

Згідно акту перевірки Товариство є сільськогосподарським виробником, у володінні якого знаходиться земельний масив значної площі.

Отже, позивач має земельні ресурси для вирощування і посівного матеріалу.

А тому, договір, який укладено з Товариством 2, спрямовувався на здійснення одного з виду сільськогосподарської діяльності.

Для отримання дозволу щодо вирощування посівного матеріалу треба час.

Отримавши передплату від Товариства 2, у Товариства виник обов'язок внести суму податку на додану вартість до зобов'язання скороченої декларації відповідно приписів підпункту 187.1.а пункту 187 статті 187 ПК України.

Цієї вимоги дотримався позивач.

Перевірка проводилась на час, коли правочин ще діяв і сторони мали можливість не тільки виконати його, а і продовжити згаданий строк.

А тому, податковий орган зробив передчасний висновок, що Товариство зможе виконати зобов'язання лише за рахунок придбання посівного матеріалу у іншого виробника.

Судом ж встановлено, що позивач не зміг отримати дозвіл на вирощення посівного матеріалу і повернув Товариству 2 кошти у повному обсязі (разом з ПДВ).

Оскільки повернення коштів відбулось після складання акту перевірки і до прийняття податкових повідомлень-рішень, тому Товариство правомірно відкоригувало податкові зобов'язання скороченої декларації.

Законність такого коригування доводиться аналізом приписів пункту 50.2 статті 50 ПК України.

Цією нормою права встановлено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Згадане коригування вказує на те, що у Товариства не може виникнути будь-якого податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов'язання у сумі 566667 грн. та накладено штрафну санкцію 283334 грн. є протиправним, так як прийнято передчасно (не завершився строк дії договору, за яким здійснювалось нарахування).

Підсумовуючи, суд робить висновок про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 23 червня 2016 року, яким публічному акціонерному сільськогосподарському товариству «Надія» збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість на 566667 грн. та накладено штрафну санкцію 283334 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 23 червня 2016 року, яким публічному акціонерному сільськогосподарському товариству «Надія» збільшено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість на 12717 грн. та накладено штрафну санкцію 6358 грн., в частині визначення грошового зобов'язання у сумі 7149,33 грн. та застосування штрафної санкцій 4966,08 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби в Кіровоградській області на користь публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» судові витрати в сумі 13036,14 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1