Справа № 500/1843/17
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1843/17
Провадження № 2-а/500/81/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
20.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, в якій просить: зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату йому щорічної грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у розмірі 4730 грн., мотивуючи тим, що він є учасником бойових дій та має право на допомогу відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким, зокрема, визначено розміри виплати щорічної одноразової допомоги до 5 травня. Вважає, що згідно із вимогами ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. З урахуванням мінімального розміру пенсій за віком ОСОБА_1 повинен був отримати за 2016 рік допомогу до 5 травня в розмірі 5650 грн., однак управлінням соціального захисту було виплачено за цей період 920 грн., недоплата складає 4730 грн.
Згідно заперечень, наданих представником управління соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради, в управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради в Єдиному державному автоматизованому реєстрі обліку осіб, як одержувач пільг на комунальні послуги перебуває з 27.01.2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється учасником бойових дій. Розміри соціальних виплат залежать від соціально економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, гарантоване статтею 48 Конституції України. Пунктом 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до цього, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» установлено виплату вказаної допомоги у таких розмірах учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, іншіх місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 грн. Відповідно до п. 3 цієї постанови Міністерству фінансів і Державній казначейській службі забезпечити до 08 квітня 2016 року перерахування коштів Міністерству соціальної політики для їх спрямування органам соціального захисту населення з метою здійснення виплати грошової допомоги. Враховуючи вищенаведене, в квітні 2016 року ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, була перерахована разова грошова допомога до 05 травня в сумі 920 грн. на спеціальний рахунок військової частини за місцем служби. Проводити виплати в інших розмірах управління соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради не має права. Враховуючи вищевикладене, управління соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 15.06.2015р., та має права на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій, зокрема, право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
09.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту Ізмаїльської міської ради з заявою про здійснення перерахунку та виплату суми, яка була недоплачена.
Листом управління соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради від 27.02.2017 року, позивачу було повідомлено про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено розмір вказаної допомоги учасникам бойових дій у сумі 920 грн. Тому в квітні 2016 року ОСОБА_1 було виплачено разову грошову допомогу в розмірі 920 грн.
Згідно розрахунку позивача, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» грошова допомога повинна виплачуватись у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, що становить у 2016 році 1130х5=5650 грн. Управлінням соціального захисту була проведена виплата допомоги до 5 травня у розмірі 920 грн. Отже, як вважає позивач, всього має бути нарахована сума 5650 грн., фактично виплачено 920 грн., недоплата складає 4730 грн.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Згідно з пунктом 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
У відповідності до частини 2 статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
У рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.
У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності.
Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.
Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.
Пунктом 1 частини 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 грн.
Аналогічна правова позиція підтримана й Верховним Судом України у справі №500/4424/16-а.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що грошова допомога в розмірі 920 грн., яка була виплачена ОСОБА_1 до 5 травня, виплачена у відповідному розмірі та у відповідності до чинного законодавства України, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконними дій управління соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради та зобов`язання вчинення певних дій щодо здійснення перерахунку, нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, необхідно відмовити.
При цьому не приймаються до уваги посилання позивача у позовній заяві на правові висновки ВСУ у справі №21-6508а15, з огляду на те, що вказані висновки стосуються інших обставин справи та іншого періоду, у який була чинна інша редакція Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що виключає правомірність застосування вказаних правових висновків до спірних правовідносин.
У зв`язку із знаходженням судді Адамова А.С. протягом 3-5 травня 2017р. у відпустці та з огляду на те, що 8-9 травня 2017р. святковий та неробочий день, рішення по справі ухвалюється 11.05.2017р.
Керуючись 9-11, 69 -71, 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: А.С.Адамов