Справа № 142/104/17
Суддя: Гринишина А. А.
Дата ухвалення: 2017-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А 142/104/17 іменем України 2-а/142/33/17

30.04.17 року смт.Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 17 листопада 2015 року Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України, та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. Згідно вимог ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій повинна щорічно до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. В статті 17-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Враховуючи, що ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , який відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 травня 2016 року становив 1 130 гривень, позивач вважає, що у 2016 році до 05 травня він повинен був отримати разову грошову допомогу в розмірі 5 650 гривень. Проте, всупереч вказаним вимогам законодавства, в 2016 році ним було отримано грошову допомогу в розмірі 920 гривень. В своєму листі Управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА від 12 счіня 2017 року № 06-36, який позивач отримав у відповідь на своє звернення про здійснення перерахунку одноразової грошової допомоги до 05 травня, відповідач спростовує наявність недоплаченої суми та стверджує, що виплати проведені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Про розмір разової грошової допомоги», що виплачується в 2016 році відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зміст якої викладено так: щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України у межах бюджетних асигнувань, встановлених законом про Державний бюджет України. А тому, позивач отримав грошову допомогу в розмірі 920 гривень відповідно до вимог законодавства. Бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік позивач вважає протиправною, а тому просить суд захистити його права та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат з урахуванням раніше виплачених сум, в розмір 4 730 гривень.

Відповідач у встановлений судом строк надав заперечення на адміністративний позов, в якому Управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА заперечує проти вимог позивача та просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на наступне. Відповідач вказує, що статтею 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачено, що щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. 01 січня 2015 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи Міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12,13,14,15,16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Також, в запереченнях відповідач посилається на те, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, що включають, в тому числі, і щорічну разову грошову допомогу ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань. Усі видатки на державні програми соціальної допомоги здійснюються в межах бюджетного року і тільки в межах сум, які затверджені паспортами бюджетних програм, а видатки, проведені поверх затверджених сум, вважаються нецільовими. Паспорта бюджетних програм на відповідний бюджетний рік, як головний розпорядник коштів, готує Міністерство соціальної політики України відповідно до сум, затверджених ЗУ «Про Державний бюджет» на відповідний рік та доводить до розпорядників нижчого рівня. Таким чином, відповідач вказує, що є виконавцем розпоряджень по проведенню виплат одноразової грошової допомоги ветеранам війни і як учасник бойових дій позивач отримав у 2016 році щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920 гривень, який затверджений постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Відповідач зазначає, що відповідно до Бюджетного Кодексу України розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями та беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Таким чином, відповідач, як виконавець розпоряджень по проведенню виплат одноразової грошової допомоги до 05 травня, в компетенцію якого не входять формування видатків Державного бюджету України, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах відкритого провадження в справі з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 17 листопада 2015 року Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Управлінням праці та соціального захисту населення Піщанської РДА у 2016 році позивачу була виплачена разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 920 грн., тобто у розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА із зверненням про здійснення йому перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, на яке отримав лист № 06-36 від 12 січня 2017 року, в якому відповідач посилається у 2016 році позивачу, як учаснику бойових дій, виплачено щорічну разову допомогу до 05 травня в розмірі 920 гривень відповідно до вимог діючого законодавства.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року N 367-XIV статтю 12 зазначеного Закону було доповнено новою частиною такого змісту: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком".

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28.12.2007 частину 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у новій редакції, згідно якої розмір грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року дану зміну визнано неконституційною, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Рішення Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 року має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" №141 від 02.03.2016 року визначено, що у 2016 році розмір виплати разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і Законом України «Про жертви нацистських переслідувань" учасникам бойових дій становить 920 гривень, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п'ятою статті 12 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачеві у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, одночасно діяли Закон України № 3551-XII і постанова Кабінету Міністрів України № 141.

Разом з тим дію частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», якою встановлено, що до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, зупинено не було та іншими Законами, зокрема і Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», інший порядок її застосування, в частині розміру допомоги, визначено не було.

Згідно з частинами 1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до частин 1-3 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щорічна разова грошова допомога для учасника бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій. Тобто фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи те, що позивач є учасником бойових дій, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе і право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Наділивши учасників бойових дій зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є ветеранами війни, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни - учасників бойових дій.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Здійснивши правовий аналіз норм матеріального права, Верховний Суд України в постанові від 10 лютого 2016 року (справа №537/5837/14-а ), прийшов до висновку, що при визначенні розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій необхідно керуватись частиною п'ятою статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою учаснику бойових дій передбачено щорічно до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, а не постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 10 лютого 2016 року (справа №537/5837/14-а), яка, відповідно до статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акту в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році учаснику бойових дій, необхідно керуватись Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що має вищу юридичну силу, яким у статті 12 передбачено щорічно до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, а не постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою учаснику бойових дій у 2016 році передбачено до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі 920 гривень.

Згідно із ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положеннями ч. 3 ст. 28 зазначеного закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, при врегулюванні спірних правовідносин, застосуванню підлягає саме ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Сума прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 2016 рік встановлена Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. N 928-VIII.

Відповідно до ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином, обов'язок щодо виплати громадянам щорічної разової грошової допомоги до 5 травня покладений на органи праці та соціального захисту населення. Саме орган праці та соціального захисту населення є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину, при цьому питання фінансування цих органів не є питаннями громадянина, і не впливають на його права.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності.

Згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги учасникам бойових дій - ветеранам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга. Водночас, рішенням від 08.11.2005 року у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності та враховуючи, що ст. 22 Конституції України є нормою прямої дії, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання грошової допомоги «до 5 травня» не залежить від наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер. Суд вважає необхідним застосувати ст. 22 Конституції України як норму прямої дії та позовні вимоги задовольнити повністю.

Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність дій Управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА щодо виплати в 2016 році позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто п'яти мінімальних пенсій за віком, що для такої категорії осіб, на думку суду є неможливим, оскільки держава взяла на себе таку відповідальність, а саме відповідно ч. 5 ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій має виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, суд вважає, що слід задовольнити позов та зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік з урахуванням проведених виплат.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст. 21, 22 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 159-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, протиправною.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_1, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік, відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або закінчення апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: