Справа № 805/3596/16-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 квітня 2017 року м. Київ К/800/12702/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Усенко Є.А., розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ДПІ у

м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області)

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2016

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017

у справі № 805/3596/16-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області 10.04.2017 (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 у справі № 805/3596/16-а.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, як така, що подана без дотримання вимог частини 2 статті 212 та частини 5 статті 213, частини 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження; у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень вказано неповажні підстави для його поновлення; до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору, а клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим.

За змістом норм частин 2, 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам статті 213 цього Кодексу та дотриманням процесуального строку, встановленого законом для її подання.

Відповідно до частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Звертаючись 10.04.2017 до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою та заявляючи клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, ДПІ посилається на те, що вчасному зверненню до суду із касаційною скаргою завадила відсутність фінансування на сплату судового збору, яке обмежено помісячним планом бюджетних асигнувань. Водночас, відповідач на підтвердження обставин відсутності фінансування з Державного бюджету України, які були об'єктивною перешкодою для звернення із касаційною скаргою, не надає жодних доказів, зокрема, затвердженого кошторису витрат на 2017 рік в розрізі календарних місяців, докази щодо часу фактичного зарахування на рахунок ДПІ грошових коштів з казначейського рахунку по розділу економічної класифікації 2800, за рахунок яких можлива сплата судового збору, тощо, що унеможливлює зробити висновок про наявність об'єктивних перешкод для звернення ДПІ з касаційною скаргою впродовж з березня по квітень 2017 року.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII (редакція діє з 01.09.2015), ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Законом України «Про судовий збір» встановлено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору, серед яких органи Державної фіскальної служби відсутні.

Процесуальна правоздатність особи визначається нормами процесуального права, які діють на дату існування певної події чи вчинення дії, з якими пов'язано виникнення процесуального права чи обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка вважає, що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя через неможливість сплатити судовий збір з певних причин, може подати до суду відповідне клопотання з обґрунтуванням доводів про наявність таких перешкод та підтвердженням цих доводів відповідними доказами.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, ДПІ посилається на відсутність необхідних коштів на час звернення з касаційною скаргою, при цьому відповідач наголошує на недопущенні втрат коштів з державного бюджету та порушення принципу доступу сторони судового процесу до правосуддя. Разом з тим, відповідач не надає жодних доказів відсутності фінансування з Державного бюджету України, які є об'єктивною перешкодою для доступу до правосуддя (зокрема, про відсутність бюджетного фінансування на сплату судового збору згідно з кошторисом витрат, затвердженим для ДПІ на 2017 рік в розрізі календарних місяців; довідки територіального органу ДКС України щодо фактичного стану фінансування видатків на сплату судового збору; виписки з казначейського рахунку ДПІ, тощо), що унеможливлює зробити висновок про наявність об'єктивних підстав для відстрочення ДПІ сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно з частиною 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Роз'яснити, що відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга буде повернута та вважатись неподаною в разі якщо недолік касаційної скарги не буде усунений впродовж зазначеного строку або не буде заявлено клопотання про продовження цього строку.

Керуючись частиною 1 статті 108, статтею 165, частиною 2 статті 212, частиною 5 статті 213, частинами 3, 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 у справі № 805/3596/16-а залишити без руху, надавши строк для усунення вищевказаних недоліків касаційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала перегляду не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України Є.А. Усенко