Справа № 461/1312/17
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/1312/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Коружинець Н.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП у Львівській області, в якому просить скасувати постанову серії АР №355378 від 27 січня 2017 року, складену лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП у Львівській області Туровським Д.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.120 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у тому, що він керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, у м. Львові на вул. І.Франка, 66, під час руху користувався засобом зв'язку, тримаючи його в руці, чим порушив вимоги п.2.9д Правил дорожнього руху України. Не погоджується із оскаржуваною постановою та стверджує, що не користувався жодним засобом зв'язку під час руху автомобіля, що пояснював працівнику патрульної поліції, однак його пояснення не були враховані під час винесення постанови. Вказує, що працівник поліції не ознайомив його з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, змістом постанови та доказами вчинення ним правопорушення. 08 лютого 2017 року на його адресу надійшла по пошті оскаржувана постанова. Вважає, що відсутні докази, які б підтверджували його вину у правопорушенні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання чи про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності, на підставі наявних доказів.

23 березня 2017 року представник позивача подав письмові заперечення, в яких вказує, що інспектор патрульної поліції УПП у м. Львові ДПП Туровський Д.О. виносячи оскаржувану постанову, законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням. Вказує, що постанова від 27 січня 2017 року винесена відповідно до ст.ст.222,283,284 КУпАП, є законною, обґрунтованою та справедливою. Просить в задоволенні позову відмовити.

Крім цього, разом із запереченнями представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропущенням строків оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки строк на оскарження такої розпочався з дня отримання копії такої ОСОБА_1 08 лютого 2017 року, а позовна заява підписана позивачем 06 березня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засідання, постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена 27 січня 2017 року, одержана позивачем по пошті 08 лютого 2017 року, позов скерований до суду 17 лютого 2017 року (а.с.4,5,6).

Таким чином, суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із даним адміністративним позовом та приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском таких строків слід відмовити.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2017 року інспектором патрульної поліції УПП у м. Львові ДПП Туровським Д.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №355378, відносно ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно вищевказаної постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Renault Kengoo, реєстраційний номер НОМЕР_2, 27 січня 2017 року о 11 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Івана Франка, 61, користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 д Правил дорожнього руху України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом оглянуто відеозапис, наданий представником відповідача, на якому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, встановлення особи водія, повідомлення про причини зупинки працівником поліції транспортного засобу та роз'яснення прав позивачу ОСОБА_1, однак відеозапис не містить жодного доказу винуватості позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.9, 10 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.283 КпАП України постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Пленум Верховного суду України в пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обов'язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачами в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не надано.

При цьому, у відповідності до положень ст.251 КУпАП пояснення інспектора поліції не можуть вважатися доказом, що підтверджує наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, оскільки є лише його позицією, що оцінюються судом на загальних підставах.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 27 січня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП була винесена неправомірно, відтак, така підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 ч.2, ст.55 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 99, 138, 154, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст.ст.122,251,268,283,293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

позов задоволити.

Скасувати постанову серії АР №355378 від 27 січня 2017 року, складену лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП у Львівській області Туровським Д.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її проголошення або в порядку ч.2 ст.186 КАС України.

Головуючий суддя: Мисько Х.М.