Справа № 2-а-1196/10
Суддя: Сторожук С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: Сторожука С.М.

при сукретарі: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання неправомірних дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання «правомірних дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, в якій було постановлено питання про:

●визнання неправомірними бездіяльність відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком;

●зобовязати відповідача здійснити дії по нарахуванню та виплаті щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30%.

В обгрунтування заявленого позову позивач зазначив, що має статус «Дитини війни», відповідач повинен здійснювати надбавку до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, однак відмовляється це робити.

Вважає бездіяльність відповідача неправомірною та такою, що суперечить рішенням конституційного суду України та діючого законодавства України. Зазначене призвело до недоотримання гарантованої державою щомісячної допомоги.

Представник відповідача надав суду заперечення проти позову як позицію відповідача стосовно позовних вимог, в яких, зазначив, що не погоджується з даним позовом оскільки, для призначення та виплати підвищення дітям війни за минулий час немає законних підстав. Таким чином, провести позивачу розрахунок підвищення як дитині війни за минулий час відповідач законних підстав не має за невизначеністю величини мінімального розміру пенсії та на підставі того, що вказані закони зворотної сили не мають, оскільки це не передбачено прямим приписом закону під час визначення порядку його вступу в дію.

Дослідивши в судовому засіданні наявні докази по справі, судом встановлено, що позивач дійсно є пенсіонером, отримує пенсію за віком та має статус „Дитини Війни. Ці обставини не ютребують доказуванню так як визнаються сторонами.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким сторони обґрунтовували свої позиції по справі, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом:

●визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, згідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни;

●зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період часу з 07 квітня 2010 року.

Вирішуючи питання про необхідність задоволення позовних вимог саме в цій частині, суд ає на те, що:

Відповідно до ст.З Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, ідоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед ідиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком їжави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого амоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у юсіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни ( в редакції яка ( станом на 2007 рік ) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи ржавна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків шімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України викладено в наступній редакції: дітям війни до пенсії або щомісячного довічного шового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, иплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, і мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового ітримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього :ону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане іідвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх діального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи ржавна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються на 10% від [прожиткового мінімуму для осіб, які тратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» що викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання представника відповідача на ту обставину, що розмір мінімальної пенсії за иком, встановлений абзацом першим части першої статті 28 Закону України „Про альнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується виключно для визначення змірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, а тому не можна його застосовувати при значенні розміру надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей :ни, суд не може прийняти до уваги, так як розмір мінімальної пенсії за віком в Україні ізначається виключно Законом України „Про загальнообовязкове державне соціальне ірахування, що прямо зазначено в ч.2 ст. 5 цього Закону і саме з цього розміру необхідно іходити при визначення 30 % надбавки, так як Закон України „Про соціальний захист дітей йни не містить посилання на будь-який інший порядок обчислення мінімальної пенсії за віком іо його розмір.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що право на соціальний захист громадян рантується державою, таке право гарантується загальнообовязковим державним соціальним рахуванням.

Прийняття до уваги твердження представника відповідача призвело б до звуженню обсягу ав позивача гарантованих Конституцією, та порушенню вимоги ч.4 ст. 9 КАС України якою зедбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону раїни, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.І ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, нй не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально тверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. З, ч.2 ст.19, 46 Конституції України, ст. 6 ікону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 160, 163 С України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання неправомірних дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської бласті здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період часу з 07 квітня 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі - 03 (три ) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня і проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти нів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.М. Сторожук