Справа № 820/6673/15
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2017 р. м. Київ К/800/48478/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Донця О.Є.,

при секретарі: Ловецкій Т.В.

за участю сторін: представника відповідача - Яковлєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі № 820/6673/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова до державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова звернулося до суду з позовом до ДП «Завод імені В.О.Малишева», в якому просило стягнути з останнього заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за Списком № 1 за квітень-травень 2015 року в сумі 737270,55 грн.

Позов мотивований невиконанням відповідачем обов'язку щодо відшкодування понесених органами Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за Списком № 1 за квітень-травень 2015 року у сумі 737270,55 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року, позов задоволено: стягнуто з ДП «Завод імені В.О.Малишева» на користь Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова заборгованість з відшкодування пільгових пенсій за списком № 1 в сумі 737270,55 грн.

У поданій касаційній скарзі відповідач, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДП «Завод імені В.О.Малишева» зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова у якості платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підприємстві працювали особи, яким призначено пенсію на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Органами Пенсійного фонду України на адресу відповідача виставлено розрахунки на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період квітень-травень 2015 року на загальну суму 737270,55 грн.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів з таким висновком судів не погоджується з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до положень статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон № 2343-XII).

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 Господарського процесуального кодексу України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону № 2343-XII, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з абзацом четвертим частини восьмої статті 23 Закону № 2343-XII поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відтак, із моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що розгляд позовних вимог майнового характеру, заявлених органом Пенсійного фонду України до юридичної особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, повинен здійснюватись господарським судом, у провадженні якого перебуває відповідна справа про банкрутство.

Як убачається з матеріалів справи та Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27 грудня 2011 року (справа № 5023/10655/11) порушено провадження у справі про банкрутство щодо ДП «Завод імені В.О.Малишева». Розгляд справи на теперішній час не закінчено.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги, заявлені у справі, що розглядається, не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статями 160, 167, 220, 221, 223, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року в адміністративній справі № 820/6673/15 скасувати.

Провадження в адміністративній справі № 820/6673/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова до державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: