Справа № 213/1893/16-а
Суддя: Соловйова Л. Я.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1893/16-а
Номер провадження 2-а/213/6/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Соловйової Л.Я.,
за участю секретаря Ємельянцевої Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, треті особи: Інгулецький об`єднаний військовий районний комісаріат міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому 06.03.2017 року уточнила, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . За життя чоловіка він 21.08.1987 року був призваний на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі в/ч НОМЕР_1 , де і проходив службу по 05.10.1987 року, отримавши дозу випромінювання 9,0974 рентген. Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 26.11.2015 року основним діагнозом ОСОБА_2 зазначено: кардіальний шок тяжкого ступеня. ХІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. Гострий Q передньо-септо-верхівковий інфаркт міокарда. Гіпертонічна хвороба. Міститься висновок про те, що захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 02.02.2016 року позивачу було видано посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни. 17.02.2017 року вона, користуючись своїм правом, передбаченим п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», звернулася до відповідача з заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком як жінці, що досягла 50-річного віку та має 20 років страхового стажу. 02.03.2017 року вона отримала відповідь, якою у призначенні пенсії їй було відмовлено на підставі того, що її чоловік ОСОБА_2 при проходженні військової служби в складі в/ч НОМЕР_1 в період з 21.08.1987 року по 05.10.1987 року не був військовослужбовцем, оскільки отримував заробітну плату за місцем постійної роботи.

Вважає дії відповідача неправомірними з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» день зарахування до списків особового складу військової частини для громадян, які проходять збори, вважається початком військової служби. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані, які призвані на збори, набувають права і обов`язки військовослужбовців під час проходження зборів відповідно до цього Закону. Таким чином, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм для військовозобов`язаних під час проходження ними зборів визначається як і для військовослужбовців при проходженні ними військової служби. Військовозобов`язані при проходженні військових зборів користуються всіма правами та пільгами, встановленими для відповідної категорії військовослужбовців, у тому числі мають право на пільги і для їхніх сімей, передбачені п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». При цьому, ніяких застережень щодо обмеження прав військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, як то отримання ними заробітної плати за основним місцем роботи закон не передбачає.

Просить визнати протиправними дії Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком як жінці, яка досягла 50-річного віку та має 20 років страхового стажу; зобов`язати Криворізьке південне об`єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області призначити їй пенсію за віком як жінці, яка досягла 50-річного віку та має 20 років страхового стажу.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, позовні чи уточнені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, просить відмовити у задоволенні позову. Звертає увагу на відсутність у позовних вимогах дати, якої потрібно призначити пенсію позивачу.

26.01.2017 року від відповідача надійшли заперечення на позов, відповідно до яких 29.03.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення дострокової пенсії. Листом від 31.03.2016 року відповідачем було повідомлено позивача про відсутність у неї права на дострокову пенсію відповідно до ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 3 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено визначення поняття військовослужбовця, а саме: це особа, яка проходить військову службу, а військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці строкової служби і надстрокової та військової служби за контрактом Збройних сил України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, військ цивільної оборони, а також інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України, військовослужбовці жінки, курсанти військово-навчальних закладів. Відповідно до довідки Інгулецького об`єднаного районного військового комісаріату № 274 від 29.03.2016 року чоловік позивача дійсно приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21.08.1987 року по 05.10.1987 року, проте згідно вказаної довідки у вказаний період він знаходився на спеціальних зборах, а згідно довідки військової частини від 04.12.2003 р. № 705, за ним зберігався середньомісячний заробіток за місцем основної роботи, тобто він не належав до військовослужбовців, не мав спеціального звання, не мав права на пенсію як військовослужбовець і не отримував такого роду пенсію. Вважають, що дія ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 3 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не поширюється на зазначене категорію осіб, так як чоловік позивача відносився до категорії військовозобов`язаних, а не військовослужбовців.
Представник третьої особи Інгулецького об`єднаного військового районного комісаріату міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі. (а.с. 41).
Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що сторони не з`явилися в судове засідання, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

22.12.1979 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » (а. с. 12). Встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6-10).

У період з 21.08.1987 року по 05.10.1987 року ОСОБА_2 знаходився на зборах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в складі в/ч 83279 і отримав дозу випромінювання 9,0974 рентген, що слідує із довідок. (а. с. 14, 68). У зазначений період ОСОБА_2 працював на Інгулецькому гірничо-збагачувальному комбінаті (а. с. 69, 94-96).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а .с 13).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 26.11.2015 року основним діагнозом ОСОБА_2 зазначено кардіальний шок тяжкого ступеня. ХІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. Гострий Q передньо-септо-верхівковий інфаркт міокарда. Гіпертонічна хвороба. Міститься висновок про те, що захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 15).

02.02.2016 року позивачу видано посвідчення серія НОМЕР_2 члена сім`ї померлого ветерана війни (а. с.16).

29.03.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про роз`яснення, чи має вона право на дострокову пенсію (а. с. 17).

Листом від 11.04.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу надано відповідь, відповідно до якої вона не має права на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки її померлий чоловік ОСОБА_2 не являвся військовослужбовцем, а знаходився на військових зборах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 18-19).

17.02.2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як вона є членом сім`ї померлого ветерана війни та має страховий стаж 30 років (а. с. 93).
28.02.2017 року відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням як члену сім`ї померлого військовослужбовця, оскільки померлий ОСОБА_2 не належав до військовослужбовців, а в період з 21.08.1987 року по 05.10.1987 року знаходився на зборах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та за ним зберігався середньомісячний заробіток за місцем основної роботи (а. с. 88-90).

Встановлено, що позивач з 02.09.2015 року працює прибиральницею службових приміщень Криворізької гімназії № 127 (а. с. 20-25, 97-98). Згідно повідомлення відповідача від 28.02.2017 р. позивачу відмовлено в призначені пенсії, страховий стаж останньої складає 30 років 2 місяці 28 днів (а. с. 91, 92).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років ; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, інваліда війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, інваліда війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

За правилами статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

При цьому, згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

У період перебування ОСОБА_2 на військових зборах діяв Закон СРСР від 12 липня 1967 року «Про загальний військовий обов`язок».

Відповідно до статей 5, 6 цього Закону військова служба складається з дійсної військової служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР. Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а ті, що перебувають у запасі, - військовозобов`язаними.

За правилами статей 7-9 цього Закону військовослужбовці і військовозобов`язані приймають військову присягу на вірність своєму народові, поділяються на солдатів, матросів, сержантів, старшин, прапорщиків, мічманів і офіцерський склад та кожному присвоюється відповідне військове звання.

Військовослужбовці і призвані на військові збори військовозобов`язані користуються всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод і несуть усі обов`язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

За правилами частини першої статті 16 Закону України «Про Збройні Сили України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (підпункт 3 пункту 1 статті 3 цього Закону).

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.

Зазначене вище кореспондується зі статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Можливість отримання пільги, передбаченої абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01.03.2016 року в справі № 398/5910/14-а.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Також суд враховує, що отримання померлим ОСОБА_2 заробітної плати за місцем основної роботи в період проходження зборів з ліквідації насідків аварії на ЧАЕС не впливає на його статус як військовослужбовця під час призову на військові збори.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має не менше 20 років страхового стажу, досягла 50-річного віку, а її чоловік - військовозобов`язаний, який був призваний на військові збори та помер внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Повторний шлюб позивачем укладено не було.

З огляду на викладене у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на призначення дострокової пенсії за віком як дружині військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, яка досягла 50-річного віку та має 20 років у страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дні звернення за пенсією.

Враховуючи, що судом встановлено порушення прав позивача, проте позивач в уточненому позові не зазначає дату, з якої вона просить призначити їй пенсію, суд вважає необхідним, відповідно до ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком; зобов`язати Криворізьке південне об`єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області призначити їй дострокову пенсію за віком з 17 лютого 2017 року, тобто з моменту звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Також підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір.
Керуючись, ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст. 45 ч. 1, абз. 6 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 11, 12, 18, 94, 122, 158-163, 244-2 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа - Інгулецький об`єднаний військовий районний комісаріат міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як дружині військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, яка досягла 50-річного віку та має 20 років страхового стажу.

Зобов`язати Криворізьке південне об`єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком як дружині військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, яка досягла 50-річного віку та має 20 років у страхового стажу з 17 лютого 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн 20 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. Я. Соловйова