Справа № 431/1939/17
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2017-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №431/1939/17
Провадження№2-а/431/71/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

(Повний текст)

29 квітня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді: Пелиха О.О.,

за участю секретаря Чесалової О.Є.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Старобільську Луганської області адміністративну справу за адміністративним позовом Луганського прикордонного загону до громадянина республіки Туреччина ОСОБА_2 про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В :

Луганський прикордонного загін звернувся до суду з позовом до громадянина республіки Туреччина ОСОБА_2 про примусове видворення, в якому просив суд примусово видворити громадянина Турецької Республіки за межі території України, та затримати його на період необхідний для встановлення його особи та підготовки його видворення за межі України в примусовому порядку.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 27 квітня 2017 року о 03-10 годині в районі і/п № 849 на відстані 200 м. від державного кордону України в напрямку н.п. Богачка (Україна) - н.п. Яропольці (РФ) був виявлений та затриманий прикордонним нарядом при спробі перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску громадянин Туреччини ОСОБА_2 З метою встановлення особи було повідомлено посольство Турецької Республіки у м. Києві та встановлено, що останній не зареєстрований на території України у встановленому порядку, здійснивши спробу незаконного перетину кордону України порушив вимоги ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» та ст.ст.26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Турецької Республіки, що підтверджено копією паспорта громадянина Туреччини (а. с. 4).

З копії постанови судді Троїцького районного суду Луганської області від 28.04.2017 року встановлено, що відповідач був затриманий в районі інформаційного покажчика № 849 на відстані 200 м. від державного кордону України в напрямку Богачка (Україна) - Яропольці (РФ) під час спроби незаконного перетину державного кордону України в пішому порядку.

Начальником Луганського прикордонного загону 27.04.2017 р. прийнято рішення про примусове повернення громадянина Туреччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в країну походження, та зобов'язання його покинути територію України у строк до 05.05.2017 р..

Згідно пояснень відповідача та його письмової заяви встановлено, що він не має можливості добровільно виконати рішення про його видворення у зв'язку з відсутністю коштів для виїзду.

Судом також встановлено, що відповідач не має в Україні близьких чи рідних, житла, документів, грошей та засобів для існування.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України від 22.09.2011 № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон № 3773).

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону № 3773 - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до статті 12 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII "Про державний кордон України" пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду з України.

В'їзд в Україну та виїзд з України здійснюється іноземцями та особами без громадянства за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України (стаття 15 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

На підставі статті 26 Закону № 3773 - іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Таким чином, порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виявилось у незаконному перетинанні державного кордону тягне за собою наслідки, передбачені статтями 26, 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону № 3773 - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (частина четверта статті 30 Закону № 3773).

Згідно із Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2012 р. № 70) - іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи. Розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункті тимчасового перебування здійснюється адміністрацією такого пункту на підставі рішення територіального органу ДМС або органу охорони державного кордону згідно з актом, складеним пунктом тимчасового перебування та органом, який доставив іноземців та осіб без громадянства до пункту. До розміщення в пункті тимчасового перебування іноземці та особи без громадянства, стосовно яких адміністративними судами за позовами органів охорони державного кордону чи Служби безпеки в установленому законом порядку прийнято рішення про затримання, утримуються у спеціально обладнаних для зазначених цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки.

Під час розгляду справи судом також встановлено, що на громадянина Туреччини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та він не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як у країні постійного мешкання відповідача - Турецькій Республіці життю або свободі останнього не загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання, відсутні випадки загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Представником позивача доказано суду факт незаконного перебування відповідача на території України.

Враховуючи те, що громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2, порушив чинне законодавство України, перетнувши державний кордон України без наявності законних підстав та у невстановленому місці, а також, перебуваючи на території України без документів, підтверджуючих законність такого перебування, ухиляється від добровільного виїзду з території України, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд вважає переконливими твердження представника позивача про існування обґрунтованих підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про повернення до країни походження, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги Луганського прикордонного загону є обґрунтованими.

Суд вважає те, що вирішення вимоги про затримання є похідним від вирішення вимоги про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 5 частиною 2 статті 256 КАС України постанова суду в даній справі підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки, спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат відповідача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню на користь позивача з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 26, 30 Закону України від 22.09.2011 № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.12 Закону України «Про державний кордон України» суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Луганського прикордонного загону до громадянина республіки Туреччина ОСОБА_2 про примусове видворення задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина республіки Туреччина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Затримати з метою забезпечення можливості подальшого видворення за межі України громадянина республіки Туреччина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з поміщенням у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України на період, необхідний для підготовки видворення за межі території України у примусовому порядку, але не більше ніж на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Допустити негайне виконання постанову суду в частині затримання з метою забезпечення можливості подальшого видворення за межі України громадянина республіки Туреччина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на строк до вісімнадцяти місяців з моменту ухвалення даного судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького адміністративного апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О.Пелих