Справа № 233/5754/16-а
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5754/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, до старшого інспектора Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2016 року позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що 11 листопада 2016 року старшим інспектором Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ПС1№250271 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом на автодорозі Покровськ-Бахмут-Михайлівка, порушила вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України. Вважає, що зазначена постанова винесена з порушеннями діючого законодавства та підлягає скасуванню, оскільки не містить обставин, встановлених при розгляді справи. Також жодних доказів фото- або відеофіксації порушення не має та до постанови не додаються. Так, 11.11.2016 вона рухалась на автомобілі Honda Jazz державний номер НОМЕР_1 з боку м. Бахмут в напрямку м. Костянтинівка. В місті Костянтинівка, по вулиці Тельмана в районі АЗС «Drive Petrol» була зупинена відповідачем. Останній вказав, що вона допустила порушення пункту 9.8 ПДР України, а саме рухалась «без ближнього світла фар» та відібрав пояснення в якому вона зазначила, що згідно правил дорожнього руху вїхавши в населений пункт м. Костянтинівка, вимкнула ближнє світло фар. Після чого ОСОБА_2 взяв її документи та пішов до службового автомобілю, в якому виніс постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст.122 КУпАП та надав їй вже заповнену постанову на підпис. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадову особу, яка розглядає справу, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП. Її клопотання про перенос розгляду справи та необхідність скористатися допомогою адвокату відповідач навіть не розглянув, сказавши що він вже виніс постанову. Вважає постанову відповідача незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: вона безпідставно притягнута до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 9.8 ПДР України, хоча зупинка була проведена в м. Костянтинівка, про що свідчить місце розгляду справи в постанові; відповідач ОСОБА_2 невірно кваліфікував правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП; вона була позбавлена можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП; були порушені вимоги щодо процедури розгляду справи в порядку, встановленому ст.ст.278,279 КУпАП; при розгляді справи був використаний бланк постанови, що втратив чинність; розгляд справи був проведений формально з численними порушеннями при заповненні бланку постанови. Просила визнати дії відповідача незаконними та скасувати вказану постанову.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення в яких наполягав на правомірності свої дій, додав судову практику з розгляду аналогічних справ, а також просив відмовити позивачці у задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що 11 листопада 2016 року старшим інспектором Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ПС1№250271 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом на автодорозі Покровськ-Бахмут-Михайлівка, порушила вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України, а саме рухалась «поза населеного пункту без ближнього світла фар» (а.с. 8,24).

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи позивачка не визнала той факт, що рухалась поза межами населеного пункту без включеного ближнього світла фар.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Пунктами 9.1, 9.2 Розділу 9 «Попереджувальні сигнали» Правил дорожнього руху України визначено, що попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали;в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до п. 9.8. з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Отже, суд доходись висновку, що дії позивачки кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому доводи ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

У той же час, стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до частини 3статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1, 6 ст.121, ч. 2 ст.122, ч. 1 ст.126 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч. 4ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, за змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП. Також, зазначено, що словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

В свою чергу, у відповідності до ст. 257 Кодексу протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 3.11. Р. ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 04.10.2013 р. № 950, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3.17 Інструкції протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказів на підтвердження того, що відносно позивачки ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, суду не надано.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, а тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та постанову у справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2016 року в частині притягнення її за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення скасувати.

З врахуванням встановлених обставин у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України від 08 квітня 2015 року N 3-рп/2015 суд вважає за необхідне зазначити про оскарження вказаного судового рішення в загальному порядку, визначеному КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст. 87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251, 258, 283, 284, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1, до старшого інспектора Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого інспектора Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_2 під час винесення постанови ПС1 № 250271 від 11 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову ПС1 № 250271 від 11 листопада 2016 року, винесену старшим інспектором Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя