Справа № 802/460/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 квітня 2017 р. Справа № 802/460/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Волощук А.М.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Охрімовського Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Вінницької ОДПІ ГУ ДФС України у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення - рішення №135257-13 від 23.09.2016 року, яким ОСОБА_3 визначено грошове зобов'язання зі сплати транспортного податку в сумі 25000,00 грн., є незаконним, оскільки винесено без урахування того, що ОСОБА_3 здійснила відчуження транспортного засобу, а саме 10 червня 2015 року, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру у Вінницькій області Міністерства внутрішніх справ України.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що податкове повідомлення - рішення вважається скасованим від 28.03.17 року відповідно до ст.60 Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 була власником транспортного засобу Lexus RX 350, № кузова НОМЕР_2, білого кольору, 2013 року випуску.

Разом з тим, як вбачається з листа Регіонального сервісного центру у Вінницькій області Міністерства внутрішніх справ України, 10 червня 2015 року позивачем здійснено відчуження вищезазначеного транспортного засобу.

23 вересня 2016 року Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення №135257-13, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з транспортного податку в розмірі 25000 грн.

08 грудня 2016 року Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкову вимогу №19050-17, якою визначено позивачу суму податкового боргу у загальному розмірі 25000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не отримувала податкового повідомлення - рішення, а лише після звернення до Вінницької ОДПІ, 15 березня отримала лист від 10.03.2017 року №2081/к-17 з додатками, а саме: копія податкового повідомлення - рішення, повідомлення про вручення поштового відправлення та відомостей з АІС системи податковий блок.

Із змісту даного податкового повідомлення-рішення слідує, що згідно підпункту 54.3.3 пункту 54. 4 статті 54 Податкового Кодексу України та підпункту 267.6.2 пункту 267. 6 статті 267 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: Транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн. та зобов'язано на протязі 60 днів з моменту отримання цього повідомлення сплатити транспортний податок згідно статті 267 Податкового Кодексу України.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення №135257-13 від 23.09.2016 року протиправним, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом із вимогами його скасування.

Визначаючись, щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015 року, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

В свою чергу, Законом України від 24.12.2015 року №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування (в редакції ПК України із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така середньоринкова вартість транспортного засобу визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п. 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.).

Отже, враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року визначена у розмірі 1378,00 грн., а тому об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (750 х 1378,00 грн.) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Судом встановлено, що позивач була власником транспортного засобу Lexus RX 350, № кузова НОМЕР_2, білого кольору, 2013 року випуску.

Як вбачається з листа Регіонального сервісного центру у Вінницькій області Міністерства внутрішніх справ України, 10 червня 2015 року позивачем здійснено відчуження вищезазначеного транспортного засобу.

Так, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, згідно пояснень представника відповідача, слугувала надана ДФС України інформація, відображена у АІС "Податковий блок" по належному позивачу автомобілю, зареєстрованому за ОСОБА_3

Однак, в ході судового розгляду представником відповідача надано пояснення, що надані відповідачем документи, а саме службова записка начальника управління податків і зборів фізичних осіб від 28.03.17 року, а також лист від 18.04.17 року начальника управління погашення боргу - не можуть бути належним доказом, що свідчить про скасування чи відкликання податковим органом податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги.

Суду не надано рішення про скасування чи відкликання податкового повідомлення - рішення, як того вимагають приписи ст. 60 ПК України.

Податковий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване та чітке рішення.

Враховуючи той факт, що транспортний засіб було реалізовано позивачем, заборгованість по транспортному податку за інформацією податкового органу відсутня, рішення про скасування чи відкликання відповідачем не прийнято, а тому у суду є наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області № 135257-13 від 23.09.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідент. код НОМЕР_1) 640 грн. (судовий збір, що був сплачений згідно квитанції №0.0.729568316.1 від 20.03.2017 року) з Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна