Справа № 818/1483/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 р.Справа № 818/1483/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2017р. по справі № 818/1483/16

за позовом ОСОБА_1

до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання неправомірними та скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах,що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29 березня 2016 року №12 щодо відмови підтвердити стаж його роботи за період з 15.02.1980 року по 30.11.1988 року на посаді заточувальника та за період роботи заточувальником з 12.12.1995 року по 22.03.2004 року на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин»; зобов'язати відповідача зарахувати йому період роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за період з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року та за період з 12 грудня 1995 року по 22 березня 2004 року на посаді заточувальника на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин».

В обгрунтування позову зазначив, що він працював заточувальником на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин». Його трудовий стаж на роботах з особливо важкими і особливо тяжкими умовами праці за період з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року становить 7 років 9 місяців 12 днів, за період з 20 грудня 1995 року по 22 березня 2004 року - 8 років 3 місяці. 29 лютого 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Але листом від 05 квітня 2016 року йому відмовили у підтвердженні стажу роботи заточувальником за період з 15.02.1980 року по 30.11.1988 року - у зв'язку з тим, що професія не передбачена Списками, чинними у період його роботи, а за період з 12.12.1995 року по 22.03.2004 року у зв'язку з тим, що професія не передбачалася Списками та через відсутність відомостей про результати проведення атестації робочого місця.

Вважає вказану відмову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки професія, за якою він працював, відносилась до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого п.10 постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173) та до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року (п.12 - інші професії металообробки). Він має право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області від 29 березня 2016 року №12, щодо відмови підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 за період з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року на посаді заточувальника на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин».

Зобов'язано Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за період з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року на посаді заточувальника на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин».

В іншій частині в задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. № 18-1, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тобто в частині задоволених позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року та з 11 грудня 1995 року по 22 лютого 2004 року працював на Роменському заводі поліграфічних машин за професією заточувальника інструментальної дільниці, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.8-14).

29 лютого 2016 року ОСОБА_1 через УПФУ у м. Ромнах та Роменському районі Сумської області звернувся із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.5).

Листом заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області позивача було повідомлено про те, що його заява про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 29.02.2016 року розглянута Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Згідно з прийнятим рішення від 29.03.2016 року №12 ОСОБА_1 відмовлено у підтвердженні стажу роботи заточувальником на Роменському заводі поліграфічних машин, в подальшому реорганізованому у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин», що ліквідовано без визначення правонаступника за періоди з 15.02.1980 по 30.11.1988 - у зв'язку з тим, що професія не передбачена Списками, чинними у період його роботи, з 12.12.1995 по 22.03.2004 - у зв'язку з тим, що професія не передбачена Списками, чинними у період його роботи та відсутністю відомостей про результати проведення атестації робочого місця (а.с.6).

Не погоджуючись із рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 29.03.2016 року №12 позивач оскаржив його до суду .

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач набув права на призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах за період з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року, а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за указаний період на пільгових умовах, є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 указаного Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року включно та з 11 грудня 1995 року по 22 лютого 2004 включно працював на Роменському заводі поліграфічних машин за професією заточувальника інструментальної дільниці.

Постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 1994 року №162 (чинною на момент роботи позивача за професією заточувальника) було затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Підрозділом 10 «Інші професії металообробки» розділу XV «Металообробка» до професій зі шкідливими умовами праці було віднесено професію робітників, зайнятих на обдиранні, точінні різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом.

З уточнюючої довідки про характер виконуваної роботи заточувальником ОСОБА_1 від 07.10.2010 року за вих. №8, виданої ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин» вбачається, що позивач за період з 15.02.1980 року по 30.11.1988 року виконував роботи обдирання, точіння, різання, шліфування металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом на заточувальних станках (а.с.15).

Ця обставина підтверджена в судовому засіданні суду першої інстанції і позивачем.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Враховуючи викладе та беручи до уваги уточнюючу довідку підприємства, на якому працював позивач, а також те, що до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці атестація не вимагалась, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач набув права на призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах за період з 15 лютого 1980 року по 30 листопада 1988 року, а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вказаний період на пільгових умовах, є неправомірними.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2017 року по справі № 818/1483/16 в частині задоволених позовних вимог, прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2017р. по справі № 818/1483/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 10.05.2017 р.