Справа № 809/181/17
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Справа № 809/181/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського суду; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіальне управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського суду (далі суд); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіальне управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області (далі ДСА), в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо зарахування до стажу державної служби його роботу на посаді стажиста судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та зобов'язати відповідача зарахувати до стажу його державної служби період роботи на посаді стажиста судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з 03.04.2000 року по 28.08.2002 року.

Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду за №44 від 25.04.2017 року справу призначено до повторного автоматизованого розподілу, за наслідками якого визначено головуючого суддю Матуляка Я.П.

Позивач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, однак у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, однак в матеріалах справи наявне клопотання відповідача, в якому він просить проводити розгляд справи без участі представника Івано-Франківського міського суду (а.с.41).

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, однак в матеріалах справи наявне клопотання ДСА, про розгляд справи без участі представника ТУ ДСА України в Івано-Франківській області (а.с.43).

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

12.01.2017 року позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду із заявою про зарахування стажу роботи на посаді стажиста судді до стажу, який дає право на доплату за вислугу років.

За результатами розгляду даної заяви Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, позивачу надано відповідь від 20.01.2017 року №2825 (а.с.17-18), де відповідач зазначає, що підстав для зарахування стажу на посаді стажиста судді до стажу, який дає право на доплату за вислугу років, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду, немає.

Слід зазначити, що обчислення стажу державної служби здійснювалось відповідно до положень Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (був чинним станом на час виникнення спірних правовідносин), Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283(далі Порядок) та додатку до нього.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, а також в державних органах колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих ОСОБА_2 депутатів трудящих, ОСОБА_2 народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Положеннями ст.67 Закону УРСР «Про судоустрій» від 05 червня 1981 року № 2022-Х (був чинним станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що структура і штатна чисельність апарату районного (міського) народного суду затверджувалися начальником відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської ОСОБА_2 народних депутатів у межах штатної чисельності і фонду заробітної плати, встановлених Міністром юстиції Української PCP.

Тобто, організаційне керівництво (в тому числі і питання кадрового забезпечення) районними (міськими) судами у спірний період здійснювалося відповідними відділами юстиції.

Як встановлено судом, 31.03.2000 року наказом начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції № 03-01/19 (а.с.48), ОСОБА_1 прийнято на посаду стажиста судді Тисменицького районного суду з оплатою 75 відсотків посадового окладу судді. Цим же наказом призначено керівником стажування голову Тисменицького районного суду ОСОБА_3.

Відповідно до наказу начальника Івано-Франківського обласного управління юстиції від 28 серпня 2002 року № 03-01/86 (а.с.47), стажиста Тисменицького районного суду ОСОБА_1 звільнено 28.08.2002 року за власним бажанням у звязку з вступом на навчання на факультет професійних суддів Національної юридичної академії України ім. Я.Мудрого.

З листа Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 13.02.2017 року №576/06-402 (а.с.46) вбачається, що організаційне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення діяльності судів відповідної території в межах компетенції здійснювало управління юстиції.

Також, згідно п.п.4.2 п.10 Постанови ЦК КПРС, ОСОБА_2 міністрів СРСР від 18 липня 1972 року №535 «Про заходи щодо подальшого удосконалення вищої освіти в країні» було визначено, що випускники вищих навчальних закладів для набуття необхідних практичних навичок проходять за місцем розподілення на підприємствах і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов'язки і отримують заробітну платню відповідно штатного розкладу. Загальне керівництво стажуванням покладається на галузеві міністерства і відомства, в веденні яких перебувають ці підприємства, організації та установи.

Відповідно до п.1 Положення про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженого Державним комітетом ОСОБА_2 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзною ОСОБА_2 Професіональних Союзів, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25 червня 1973 року також передбачалось, що молоді спеціалісти, які закінчили вищи навчальні заклади, проходять за місцем розподілення на підприємствах, в організаціях і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов'язки і отримують заробітну плату згідно штатного розкладу.

Пунктами 5 та 15 наведеного вище Положення передбачалось, що час стажування зараховується в трирічний строк роботи молодого спеціаліста за місцем розподілу; під час стажування молодий спеціаліст: користується всіма правами і пільгами, встановленими для працівників цього підприємства (організації, закладу) які обіймають аналогічну посаду; несе обов'язки, покладені на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку; виконує функціональні обов'язки щодо займаної посади, визначеними відповідними інструкціями і положеннями, з урахуванням індивідуального плану.

Також, згідно п.3 Порядку, до стажу державної служби зараховується робота на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача на посаді стажиста судді, який фактично знаходився на визначеній йому наказом посаді у державному органі та виконував встановлені обов'язки, а його заробітна плата фінансувалася з державного бюджету, є правомірним та таким, що узгоджується з нормами відповідного законодавства.

Судом також встановлено, що позивач після роботи на посаді стажиста судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, у період з 01.09.2002 року по 01.07.2003 року проводив навчання на факультеті професійних суддів у Національній юридичній академії України ім. Я.Мудрого. Після чого наказом від 19.12.2003 №49 прийнятий на посаду помічника судді Тисменицького районного суду.

Указом Президента України "Про призначення суддів" від 03.04. 2005 року № 608/2005 позивач був призначений на посаду судді Івано-Франківського міського суду у межах пятирічного строку. Відповідно до постанови Верховної ОСОБА_2 України «Про обрання суддів» №2512-6 від 09.09.2010 року позивача обрано на посаду судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області безстроково, тобто, в порядку просування по службі зайняв посаду державного службовця (судді), що відповідає положенням п.3 Порядку.

Тому, приймаючи до уваги наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльність відповідача щодо зарахування до стажу державної служби роботу позивача на посаді стажиста судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та зобов'язання відповідача зарахувати позивачу до стажу державної служби період роботи на посаді стажиста судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з 03 квітня 2000 року по 28 серпня 2002 року є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо незарахування до стажу державної служби судді Івано-Франківського міського суду Лазаріва Олега Богдановича роботу на посаді стажиста судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

Зобов'язати Івано-Франківськой міський суд Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи на посаді стажиста судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з 03 квітня 2000 року по 28 серпня 2002 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 04.05.2017.