Справа № 805/1644/17-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 р. Справа №805/1644/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б., секретаря Пидоненка Д.А.,

розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управителі житлового фонду»

до Головного управління Держпраці у Донецькій області

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управителі житлового фонду» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків відповідача, викладених в акті позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 05-18-3330/003 від 13 березня 2017 року про порушення ч. 6 ст. 29, 15, 97, ч. 1, 2, 4 ст. 95, ч.1 ст. 115 КЗпПУ, ч. 11 ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди», ст. 3, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: відсутність ознайомлення слюсарів-сантехніків з посадовою інструкцією, відсутність реєстрації колективного договору, відсутність форми та системи оплати праці для нарахування зарплати працівникам, встановлений тариф менший за законодавчо встановлений мінімальний погодинний розмір, виплата зарплати у строки, що перевищують 16 календарних днів.

На підставі акту позапланової перевірки від 13 березня 2017 року до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 64000 гривень згідно постанови від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023.

Сутність порушень, визначених при проведенні позапланової перевірки, та саме за які спірною постановою накладено штрафні санкції, полягає у тому, що статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату:

у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень;

у погодинному розмірі: з 1 січня - 19,34 гривні.

У постанові від 03 квітня 2017 року також зазначено, що позивачем порушено норми статей 95 Кодексу законів про працю України, ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці» та статтю 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» при нарахуванні та виплаті заробітної плати за січень-лютий 2017 року працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які займають посаду слюсаря-сантехніка. Вказаним працівникам при нарахуванні заробітної плати застосовується погодинна тарифна ставка у розмірі 16,19 грн., встановленого для ІV розряду, що суперечить нормам чинного законодавства про працю, як недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Позивач зазначає, що абз. 3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року передбачено, що мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, визначені як мінімальні гарантії оплати праці генеральною, галузевою або регіональною угодами, можуть бути зменшені (але не нижче від державних норм і гарантій) колективними договорами лише тимчасово на період подолання підприємством фінансових труднощів терміном не більше ніж на шість місяців.

Підпунктом 3.2.7 Галузевої угоди на 2013-2015 роки, що є чинною на теперішній час, встановлено, що норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених Галузевою угодою, але не нижче державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватись лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш як шість місяців.

Крім того, позивач зауважує на тому, що повідомленням на розгляд справи про накладення штрафу його було запрошено до м. Покровська, але потім в телефонному режимі його було запрошено до м. Краматорська, тобто, не за адресою, вказаною у повідомленні, де його представнику було вручено спірну постанову про накладення штрафу.

Також, 14 березня 2017 року позивач звернувся із запереченнями, які було відхилено відповідачем. Відповідачем також було прийнято припис від 14 березня 2017 року, який позивачем було усунено, про що останній повідомив відповідача листом від 23 березня 2017 року.

Таким чином, на думку позивача, підстав для застосування штрафу у Головного управління Держпраці у Донецькій області не було.

З зазначених підстав позивач вважає висновки акту позапланової перевірки від 13 березня 2017 року неправомірними, а винесену на його підставі постанову від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023 просить визнати незаконною та скасувати.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача також в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував, надавши письмові заперечення від 11 травня 2017 року (а.с. 79-81). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваної позивачем постанови стали висновки щодо встановлених порушень оплати праці, що викладені в акті позапланової перевірки позивача від 13 березня 2017 року. Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. Вважає, що умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Таким чином, посилання на галузеву угоду № 26, укладену на 2013-2015 роки є безпідставним.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті позапланової перевірки висновків, що стали підставою для прийняття спірної постанови, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управителі житлового фонду» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з кодом 40383638 з 30 березня 2016 року, відомості про що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) (а.с. 74-75).

Відповідач, Головне управління Держпраці у Донецькій області є юридичною особою, зареєстроване за кодом , місцезнаходження 85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Прокоф'єва, будинок 82, відомості про що також містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до приписів ст. 259 КЗпП України нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши при цьому шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 929-р «Питання Державної служби з питань праці» на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96.

Відповідно до п. 1 цього Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення). Отже, відповідач відноситься до територіальніх органів Держпраці.

Фахівцями Головного управління Держпраці у Донецькій області проведено позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Управителі житлового фонду», про що складено акт додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 13 березня 2017 року № 05-18-3330/003 (а. с. 7-18).

Згідно висновків акту перевірки встановлено низку порушень, зокрема, ч. 6 ст. 29, 15, 97, ч. 1, 2, 4 ст. 95, ч.1 ст. 115 КЗпПУ, ч. 11 ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди», ст. 3, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: відсутність ознайомлення слюсарів-сантехніків з посадовою інструкцією, відсутність реєстрації колективного договору, відсутність форми та системи оплати праці для нарахування зарплати працівникам, встановлений тариф менший за законодавчо встановлений мінімальний погодинний розмір, виплата зарплати у строки, що перевищують 16 календарних днів.

Постановою від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023 на позивача накладено штраф у розмірі 64000,00 грн. за порушення вимог ч. 1, 2, 3 ст. 95 КЗпП України, ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці», ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» при нарахуванні та виплаті заробітної плати за січень-лютий 2017 року працівникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які займають посаду слюсаря-сантехніка. Вказаним працівникам при нарахуванні заробітної плати застосовується погодинна тарифна ставка у розмірі 16,19 грн., встановленого для ІV розряду, що суперечить нормам чинного законодавства про працю, як недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці (а.с. 37). Вказану постанову в день прийняття було вручено директору підприємства позивача, про що свідчить його підпис на зворотньому боці постанови. Тому, суд не бере до уваги, що позивача запрошено для розгляду справи про накладення штрафу в м. Покровськ, а постанову було прийнято у м. Краматорську, оскільки це ніяким чином не вплинуло на права позивача чи суму штрафу.

Фактично Головне управління Держпраці у Донецькій області застосувало до ТОВ «Управителі житлового фонду» штраф за порушення законодавства про працю при нарахуванні заробітної плати працівникам, як недотримання мінімальних гарантій в оплаті праці. Тобто, спірним питання даної справи є факт порушення (не порушення) позивачем прав на оплату праці його працівників.

Статтею 95 Кодексу законів про працю України встановлено, що мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України «Про оплату праці» та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці» розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.

При обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров'я, за роботу в нічний та надурочний час, роз'їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат.

Якщо нарахована заробітна плата працівника, який виконав місячну норму праці, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, роботодавець проводить доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати.

Якщо розмір заробітної плати у зв'язку з періодичністю виплати її складових є нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, проводиться доплата до рівня мінімальної заробітної плати.

У разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці.

Мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у разі застосування погодинної оплати праці.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату:

у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень;

у погодинному розмірі: з 1 січня - 19,34 гривні.

Вказана стаття є умовною, оскільки місить дві умови оплати праці: не менш ніж 3200 грн. в місяць, та при погодинній оплати праці, якщо працівник працює на чверть чи половину ставки, не менш ніж 19,34 грн.

Судом встановлено, що працівники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали на посаді слюсарів-сантехніків ТОВ «Управителі житлового фонду», що не є спірною обставиною у справі. У січні 2017 року обом працівникам нараховано заробітну плату в розмірі 3858,54 грн., про що свідчить довідка за січень 2017 року (а.с. 41). У лютому 2017 року ОСОБА_1 було нараховано 3578,85 грн., а ОСОБА_2 - 2786,49 грн. згідно довідки за лютий 2017 року, оскільки останній з 23 лютого 2017 року по 09 березня 2017 року знаходився на лікарняному (а.с. 43, 27, 72).

Таким чином, працівникам нараховувалася заробітна плата не менш 3200 грн, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Отже, в цій частині вимоги закону не порушено.

Що стосується оплати погодинної роботи працівників позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст. 96 Кодексу законів про працю України системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.

Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики).

Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Схема посадових окладів (тарифних ставок) працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, формується на основі:

мінімального посадового окладу (тарифної ставки), встановленого Кабінетом Міністрів України;

міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів посадових окладів (тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів.

Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або органом, уповноваженим власником, згідно з професійними стандартами (кваліфікаційними характеристиками) за погодженням із виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Вимоги до кваліфікаційних та спеціальних знань працівників, їх завдання, обов'язки та спеціалізація визначаються професійними стандартами або кваліфікаційними характеристиками професій працівників.

Порядок розроблення та затвердження професійних стандартів визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці та соціальної політики.

Колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачено погодинний розмір заробітної плати з 1 січня 2017 року - 19,34 гривні.

Галузевою угодою, укладеною між Міністерством регіонального розвитку, будівництво та житлово-комунального господарства України, всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013-2015 роки (пункт 3.2.7) встановлено, що норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених Галузевою угодою, але не нижче державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватись лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш як шість місяців (а.с. 29).

Згідно листа Федерації роботодавців житлово-комунального господарства України від 01 березня 2017 року № 01/01-03-99 вказана вище угода є діючою (а.с. 26).

Хоча й Федерація роботодавців житлово-комунального господарства України вважає протиправним підписання аналогічної угоди на 2017-2018 роки, пункт 3.2.7 цієї угоди містить аналогічні приписи (а.с. 78 зв. бік).

Верховним судом України розтлумачено приписи пункт 3.2.7 Галузевої угоди.

Так абз. 3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року передбачено, що мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, визначені як мінімальні гарантії оплати праці генеральною, галузевою або регіональною угодами, можуть бути зменшені (але не нижче від державних норм і гарантій) колективними договорами лише тимчасово на період подолання підприємством фінансових труднощів терміном не більше ніж на шість місяців (а.с. 46).

Згідно фінансового звіту позивача за 2016 рік ТОВ «Управителі житлового фонду» мають дебіторську заборгованість за продукцію, товари, послуги у сумі 744,6 тис. грн. (а.с. 55). Згідно довідки позивач має кредиторську заборгованість станом на 01.01.2017 року в сумі 767 тис. грн. (а.с. 56).

Відповідно до довідки ПАТ Приватбанк від 27.04.2017 року залишок коштів на його рахунку складає 10581,22 грн. (а.с. 63).

Наведене свідчить про наявність фінансових труднощів на підприємстві позивача.

За приписами ч. 1 ст. 2442 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Аналогічні приписи містить ч. 2 ст. 161 КАС України.

Застосування регіональної угоди також підтримано в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року у справі К/800/533/14 за позовом ПАТ «Приазов'є» до відповідача. Зокрема, ВАСУ зазначив, що організація оплати праці на підприємствах незалежно від форм власності здійснюється на підставі законодавчих актів з обов'язковим врахуванням положень генеральної угоди на національному рівні, галузевих, міжгалузевих, регіональних, територіальних угод, укладених репрезентативними представниками сторін органів виконавчої влади, роботодавців та профспілкової сторони.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023.

Згідно з вимогами ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір відповідно в розмірі 1600,00 грн.

З огляду вище викладене, на підставі положень ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Управителі житлового фонду» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 03 квітня 2017 року № 05-18-3330/003-0023.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області (код 39790445) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Управителі житлового фонду» (код 40383638) судові витрати з судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 11 травня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.