Справа № 592/578/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 р. Справа № 592/578/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2017р. по справі № 592/578/17

за позовом ОСОБА_1

до В.о. начальника Сумської митниці ДФС Міщенко Юрія Анатолійовича

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до в. о. начальника Сумської митниці ДФС Міщенко Юрія Анатолійовича, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 0674/80502/16 від 11.01.2017 року в. о. начальника Сумської митниці ДФС Міщенко Юрія Анатолійовича про притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2017 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову № 0674/80502/16 від 11.01.2017 року в. о. начальника Сумської митниці ДФС Міщенко Юрія Анатолійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 МК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Сумська митниця ДФС, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.01.2017 р. постановою про порушення митних правил № 0674/80502/16 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

З вказаної постанови слідує, що 02.12.2016 р. о 20 год. 58 хв. в зону митного контролю митного поста "Юнаківка" Сумської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки "ВМW 320" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з України в Росію. Під час проведення митного контролю було встановлено, що згідно наявної інформації в ЄАІС ДФС транспортний засіб марки "BMW 320", р.н. НОМЕР_1, був ввезений гр. ОСОБА_1 через митний пост «Юнаківка» Сумської митниці ДФС 05.12.2015 року з метою транзиту, на строк встановлений ст. 95 Митного кодексу України.

Враховуючи час ввезення 05.12.2015 року та час вивезення 02.12.2016 року транспортного засобу марки "BMW 320", р.н. НОМЕР_1, гр. ОСОБА_1, відповідно до ст. 95 Митного кодексу України, порушено строки транзитного перевезення більше ніж на 10 діб. За перевищення гр. ОСОБА_1 встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку доставки до митниці транспортного засобу, його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний режим транзиту до автомобіля марки "ВМW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов (VIN) НОМЕР_2, як транспортного засобу комерційного призначення, відповідачем був застосований безпідставно, оскільки позивач в'їхав на територію України для виконання своїх службових обов'язків на автомобілі комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, а тому і штраф за порушення строку доставки такого транспортного засобу (строку транзитного перевезення), передбачений частиною 3 статті 470 МК України, також не мав бути застосований до позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно реєстраційного документу серії № 3446271, автомобіль "ВМW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, належить на праві власності підприємству - фірма "Генесія Груп" Республіка Польща.

З договору доручення на комерційне використання транспортного засобу № 03/12/2015 від 03.12.2015 р., між фірмою "Генесіа Груп Сп. з о.о" (замовник) та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 (виконавець) слідує, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання на регулярній основі виконувати за вказівками замовника та/або представництва завдання, з використанням транспортного засобу замовника для здійснення, в рамках Конвенції про тимчасове ввезення комерційного безоплатного перевезення вантажів, належних замовнику та/або структурному підрозділу - представництву "Генесіа Груп Сп. з о.о", а також комерційного безоплатного перевезення вантажів, які призначаються для замовника та/або для представництва, на територію України, через територію України, з території України.

Колегія суддів зазначає, що статтею 4 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення - це будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби, які використовуються виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до ст.ст. 103, 104 Митного кодексу України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: при перевезенні автомобільним транспортом документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Митного кодексу України, у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках B.1 - B.9, C, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Частинами 1, 3 ст. 189 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Відповідно до п. "а" ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась 24 березня 2004 року, "тимчасове ввезення" означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари, у тому числі транспортні засоби, умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари, у тому числі транспортні засоби, мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Згідно з п. "b" ст. 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення, комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних перевезень вантажів та пасажирів (багажу) регламентовані Конвенцію про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р.) та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.).

Конвенція про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р.) застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції. Статтями 4 та 5 цієї Конвенції, передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною, другий примірник якої супроводжує вантаж.

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.) застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів ( та у відповідних випадках - їх багажу) транспортними засобами, коли у договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються. Статтею 5 Конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника.

Згідно ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документи на вантаж, а при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень), білетно-облікову документацію.

Отже, визнання автотранспортного засобу, у тому числі легкового, як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись: при платному перевезенні осіб: білетно-обліковою документацію; при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (СМR).

Таким чином, громадянин, який возить транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України, повинен мати: документи, що підтверджують здійснення цим громадянином діяльності на користь юридичної особи - власника (користувача) транспортного засобу; належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу; документи на транспортний засіб, що підтверджують його реєстрацію в іншій державі на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами України; документи на транспортний засіб, що підтверджують мету його тимчасового ввезення; документи, що підтверджують комерційне використання транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав митному органу належних документів, які б вказували на міжнародне платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів за допомогою легкового транспортного засобу при в'їзді 05.12.2015 року на територію України на автомобілі "ВМW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності підприємству - фірма "Генесія Груп" Республіка Польща.

Окрім того, згідно наявної в Головному управлінні ДФС в Сумській області інформації, структурний підрозділ - представництво "Генесіа Груп Сп. з о.о" в податкових деклараціях за 2013,2014,2015 роки звітувало про відсутність господарської діяльності (а. с. 116).

В той же час, з письмових пояснень позивача, наведених у протоколі опитування в справі про порушення митних правил № 0674/80502/16 вбачається, що ОСОБА_1 05.12.2015 в'їхав на територію України на автомобілі реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов (VIN) НОМЕР_2, який було оформлено в режимі транзит (а.с. 10).

Статтею 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 3 частини 1 статті 93 Митного кодексу України встановлено, що товари, що переміщуються транзитом, в тому числі внутрішнім митним транзитом, повинні бути доставлені до митного органу призначення у строк, передбачений статтею 95 Митного кодексу України.

Статтею 95 Митного кодексу України визначено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, а саме - 10 діб для автомобільного транспорту (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно матеріалів справи, постановою Сумської митниці ДФС від 11.01.2017 року у справі про порушення митних правил № 0674/80502/16 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за те, що транспортний засіб "BMW 320", р.н. WI 0709 T був ввезений гр. ОСОБА_1 на територію України через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску "Суджа - Юнаківка" 05.12.2015 року з метою транзиту, на строк встановлений ст. 95 Митного кодексу України, і лише 02.12.2016 року в зону митного контролю митного поста "Юнаківка" Сумської митниці ДФС заїхав вказаний легковий автомобіль "ВМW 320" під керування ОСОБА_1 для виїзду в Росію.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. З ст. 470 Митного кодексу України, оскільки він перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки до митниці транспортного засобу більше ніж на десять діб.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова в справі про порушення митних правил № 0674/80502/16 від 11.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п. 3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, вважає необхідним, задовольняючи апеляційну скаргу та скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2017р. по справі № 592/578/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до В.о. начальника Сумської митниці ДФС Міщенко Юрія Анатолійовича про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст постанови виготовлений 03.05.2017 р.