Справа № 816/119/17
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/119/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Яловець М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача Управління Держпраці у Полтавській області
про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

18.01.2017 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі - Управління) про визнання протиправною та скасування постанови, а саме просить: визнати протиправною та скасувати постанову Управління від 16.11.2016 №16-01-234/1013-227.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.11.2016 №16-01-234/1013-227 до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 43500,00 грн за порушення частин першої, третьої статті 24 КЗпП України та постанови КМУ від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", а саме: фактичне допущення працівника до роботи без укладення трудового договору; неповідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу. Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.12.2016 у справі №554/1922/16-п провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 КУпАП, закрито.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечила, просила суд в задоволенні позову відмовити. У наданих до суду запереченнях зазначено, що перевіркою додержання вимог законодавства про працю встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частин першої, третьої статті 24 КЗпП України та постанови КМУ від 17.06.2015 №413. Позивач всупереч встановленим нормам не здійснив оформлення трудових відносин з гр.ОСОБА_3, яка здійснювала торгівлю та проводила розрахунки у торговому залі, що належить позивачу. Посилання на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 22.12.2016 у справі №554/1922/16-п, якою закрито провадження у справі, відповідач вважає безпідставним, оскільки вказаною постановою закрито провадження у справі лише у зв'язку з тим, що матеріали, які додані до справи, не були належним чином завірені.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрований як фізична особа-підприємець 16.04.2009, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься запис за № 2 022726 (а.с.13).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області від 29.09.2016 №1022 уповноваженими особами контролюючого органу проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності, а саме: АДРЕСА_1, кафетерій, з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету за місцем здійснення господарської діяльності, про що складено акт від 29.09.2016 №2697/16-01-13-02/НОМЕР_1 (а.с.71-73).

У висновку акта зазначено, що фактичною перевіркою встановлено факт використання праці найманої особи ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин.

ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області листом від 30.09.2016 №903/9/16-01-13-02-18 повідомило Управління про встановлення факту використання ФОП ОСОБА_1 праці найманої особи без належного оформлення трудових відносин (а.с.31-34).

Листом від 04.10.2016 №10014/4.3/4.2-ДП-16 Департамент з питань праці Державної служби України з питань праці надав згоду на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 (а.с.35).

У період з 10.10.2016 по 31.10.2016 посадовою особою Управління на підставі наказу від 05.10.2016 №140-П та направлення на перевірку №1425 (а.с.36) проведено позапланову перевірку додержання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатом проведеної перевірки складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №16-01-234/1013 від 31.10.2016, який підписаний позивачем і в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги частин 1, 3 статті 24 КЗпП України (а.с.37-43).

На підставі акта перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 31.10.2016 №16-01-234/1013 Управлінням прийнятий припис від 31.10.2016 №16-01-234/1013-852, відповідно до якого приписано усунути порушення вимог частин першої, третьої статті 24 КЗпП України та постанови КМУ від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу". Строк виконання вимог припису до 30.11.2016 (а.с.45).

Листом від 07.11.2016 №5299/02-12 позивача проінформовано, що 16.11.2016 об 09 годині 30 хвилин відбудеться розгляд справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю (а.с.53)

За результатом розгляду справи 16.11.2016 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №16-01-234/1013-227, якою відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 43500,00 грн (а.с.15).

Не погоджуючись з указаною постановою, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання її протиправною та скасування.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з такого.

Предметом даного спору є правомірність застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафної санкції за порушення вимог частин першої, третьої статті 24 КЗпП України та постанови КМУ від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України № 877-V від 05.04.2007 "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону № 877-V (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 6 Закону № 877-V встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, який затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (надалі - Порядок №390).

Пунктами 2, 3 цього Порядку № 390 передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Зважаючи на ту обставину, що ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області листом від 30.09.2016 №903/9/16-01-13-02-18 (а.с.31-34) повідомило відповідача про встановлення факту використання ФОП ОСОБА_1 праці найманої особи без належного оформлення трудових відносин, враховуючи наявну згоду Держпраці України на проведення перевірки (а.с.35), суд вважає, що перевірка позивача проведена за наявності правових підстав для її проведення.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що за результатом проведеної перевірки складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №16-01-234/1013 від 31.10.2016, яким встановлено порушено вимог частин першої, третьої статті 24 КЗпП України (а.с.37-43).

Відповідно до частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Матеріали справи свідчать, що на підставі заяви гр.ОСОБА_3 від 03.10.2016 позивач наказом №1 від 03.10.2016 про прийняття на постійну роботу прийняв з 04.10.2016 гр.ОСОБА_3 на постійну роботу до кафетерію "Козачок" на посаду продавець з випробувальним терміном 1 місяць (а.с.52).

Відповідно до умов трудового договору від 03.10.2016, укладеного між позивачем та ОСОБА_3, договір є строковим та укладеним на випробувальний термін (сім днів), після чого по підсумкам випробувального терміну буде укладено постійний трудовий договір (а.с.50).

З копії повідомлення про прийняття працівника на роботу слідує, що позивач на вимогу положень постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17.06.2015 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" повідомив органи ДФС про прийняття працівника на роботу - 03.10.2016 (а.с. 51).

Отже, вищевикладене свідчить, що станом на дату проведення ДПІ у м. Полтаві фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету позивач не мав оформлених трудових відносин з гр.ОСОБА_3, при цьому, допустив останню до роботи.

Таким чином матеріали справи свідчать, що трудові відносини між позивачем та гр.ОСОБА_3 були оформлені у встановленому законодавством України вигляді та з додержанням відповідних вимог лише 03.10.2016.

Матеріали справи містять письмові пояснення гр.ОСОБА_3 від 29.09.2016, за змістом яких вона у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 не перебуває; протягом двох днів здійснювала продаж лікеро-горілчаних виробів; заробітну плату не отримує, оскільки перебуває у дружніх відносинах з ФОП ОСОБА_1 (а.с.47).

Із пояснень позивача від 10.10.2016 слідує, що гр.ОСОБА_3 29.09.2016 на прохання позивача охороняла приміщення кафетерію, торгових операцій не здійснювала (а.с.46).

Пояснення позивача та гр.ОСОБА_3 різняться між собою та є такими, що не відповідають фактичним обставинам, що мали місце під час проведення вищевказаної перевірки, якою встановлено факт використання праці найманої особи ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин.

З урахуванням наведеного, суд вважає висновок акта перевірки від 31.10.2016 №16-01-234/1013 щодо порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частин першої, третьої статті 24 КЗпП України правомірним та таким, що підтверджується матеріалами справи.

Як вже зазначалося судом, за результатом перевірки складений акт від 31.10.2016 №16-01-234/1013 та припис від 31.10.2016 №16-01-234/1013-852. Так, примірники вказаних документів отримані позивачем під підпис без зауважень або заперечень, що свідчить про визнання допущених порушень.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України, визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку № 509).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка (пункт 8 Порядку № 509).

Суд зазначає, що відповідачем дотримано вимоги Порядку № 509 під час розгляду справи про накладення штрафу, а саме: завчасно проінформовано позивача про розгляд справи про накладення штрафу.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено мінімальну заробітну плату з 01.05.2016 у розмірі 1450,00 грн. Отже, відповідачем обґрунтовано накладено на позивача штраф у розмірі 43500,00 грн (1450х30=43500).

Таким чином, Управлінням правомірно застосовано адміністративно-господарську санкцію до ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю у розмірі 43500,00 грн.

Щодо посилань позивача на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 22.12.2016 у справі №554/1922/16-п, якою закрито провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 КУпАП, суд зазначає таке.

За порушення трудового законодавства передбачено відповідальність, зокрема: адміністративна, матеріальна.

Предметом розгляду справи №554/1922/16-п було питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини третьої статті 41 КУпАП, відповідно до якої фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю, від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом розгляду цієї справи є правомірність застосування адміністративно-господарської санкції до ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю, передбачену абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України.

Крім того, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.12.2016 у справі №554/1922/16-п не встановлено обставин, які відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказування.

Так, указаним рішенням провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 КУпАП, закрито у зв'язку з тим, що матеріали, додані до справи, не були належним чином завірені (а.с.17).

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас згідно з положеннями частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, представником відповідача в повній мірі доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом при винесені оскаржуваної постанови.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємеця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 03.05.2017.

Суддя Т.С. Канигіна