Справа № 826/13871/16
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі - Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Котової Дарї Дмитрівни (довіреність б/н від 17.02.2017 року) представника Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" та ОСОБА_3 (довіреність б/н від 27.07.2016 року) представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мединської Наталії Володимирівни, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Інститут транспорту нафти" звернулось до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2557/5 від 23 серпня 2016 року «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань».

10 квітня 2017 року представником Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" Мироненком Н. (довіреність від 11.01.2017 №01-40/29) заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони державним реєстраторам відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, особам, що виконують функції реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії по внесенню записів та змін, пов'язаних зі зміною генерального директора, директора, керівника юридичної особи, місцезнаходження юридичної особи, зміною підписантів юридичної особи, вносити будь-які інші зміни в статутні документи юридичної особи, а також вчиняти будь-які інші реєстраційні дії, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації, вносити будь-яку інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПАТ "Інститут транспорту нафти".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" Мироненка Н. про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" Котова Даря Дмитрівна (довіреність б/н від 17.02.2017 року) звернулась з апеляційною скаргою посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи і на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року про вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, апелянт зауважив, що застосовані заходи забезпечення позову не співрозмірні з предметом спору та не спрямовані на належне виконання судового рішення, порушують права трудового колективу позивача, заява про вжиття заходів забезпечення позову подана від імені не позивача, а третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, повноваження якого як керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти» припинилися 08.07.2016 року, що встановлено ухвалою апеляційного суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі № 755/3501/17. Також апелянт послався на те, що загальними зборами акціонерів позивача від 17.02.2017 року висловлено довіру генеральному директору ПАТ «Інститут транспорту нафти» ОСОБА_4, до того ж, було зазначено про наявність у 2016-2017 роках численних судових спорів щодо поновлення на роботі керівників ПАТ «Інститут транспорту нафти» та спорів щодо їх повноважень.

В апеляційній скарзі представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 (довіреність б/н від 27.07.2016 року) посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року про вжиття заходів забезпечення позову. Обґрунтування апеляційної скарги представника ОСОБА_3 цілком збігається з обґрунтуванням апеляційної скарги представника Котової Д.Д.

В судовому засіданні 10 травня 2017 року, представником ПАТ "Інститут транспорту нафти" Саєнко Мариною Ігорівною було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи через неповідомлення про час та місце судового засідання всіх осіб, які приймають участь у справі.

Розглянувши означене клопотання, колегія суддів зазначає, що сторони судового процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, повістками повідомленнями (а.с.209-212), даними пошуку УДППЗ «Укрпошта» тощо, а тому відсутні доказові підстави для задоволення означеного клопотання.

Під час судового засідання представником ПАТ "Інститут транспорту нафти" Акуленко Ольгою Вячеславівною було заявлено клопотання про недопуск до участі у справі представників ПАТ "Інститут транспорту нафти" а саме: ОСОБА_14, ОСОБА_15 та Крижанівської О.М., оскільки вони не мають повноважень, а особа, яка видала ці довіреності - не є повноважним керівником.

Наразі матеріали справи містять належним чином засвідченні копії довіреностей на представництво ПАТ "Інститут транспорту нафти" а саме на ім'я ОСОБА_14 та ОСОБА_15, видані в порядку статей 245-246 ЦК України, а також належним чином засвідчений договір про надання адвокатських послуг від 09 січня 2017 року укладений між Крижанівською О.М. та ПАТ "Інститут транспорту нафти", презумпція правомірності якого прямо визначена статтею 204 ЦК України.

Питання що стосується наявності повноважень керівника ПАТ "Інститут транспорту нафти" у громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_6 має досліджуватися судом першої інстанції при розгляді справи № 826/13871/16 по суті, а тому для забезпечення об'єктивного, повного та всебічного розгляду питання щодо забезпечення позову з урахуванням всіх обставин у справі, колегія судів допустила до участі у судовому засіданні всіх п'ятьох присутніх в судовому засіданні представників ПАТ "Інститут транспорту нафти". Окрім того, навіть припинення повноважень керівника юридичної особи не тягне за собою скасування довіреностей та визнання недійсними укладених таким керівником правочинів, однак судовій колегії не надано належних та допустимих доказів скасування довіреностей на ім'я ОСОБА_14 та ОСОБА_15, а також щодо визнання недійсною угоди з адвокатом Крижанівською О.М.

За наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника ПАТ "Інститут транспорту нафти" Акуленко О.В. про не допуск до участі у справі представників ПАТ "Інститут транспорту нафти" а саме: ОСОБА_14, ОСОБА_15 та Крижанівської О.М.

З аналогічних підстав судовою колегією відхиляється також і заява ОСОБА_6 про не допуск до ознайомлення з матеріалами справи та до судового засідання, а також про відхилення судом будь-яких документів від імені позивача, поданих особами, яким не видавалися довіреності на участь у справі від імені позивача, підписані ОСОБА_6

Крім того, представником ПАТ "Інститут транспорту нафти" Саєнко Мариною Ігорівною було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з надходженням до суду першої інстанції у справі № 826/13871/16 заяви позивача про відкликання позовної заяви та залишення позовної заяви без розгляду, розгляд якої начебто призначений на 17 травня 2017 року. Беручи до уваги, що строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову закінчуються 12 травня 2017 року, а також враховуючи, що належних та допустимих доказів на підтвердження викладеного в клопотанні до судового засідання надано не було, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок, відмову у його задоволенні. До того ж, питання про залишення позовної заяви без розгляду не перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з вирішенням іншого процесуального питання про забезпечення адміністративного позову, а представники позивача у будь-який час вправі ініціювати перед судом першої інстанції питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Представником ПАТ "Інститут транспорту нафти" Крижанівською О.М. було заявлено клопотання про виклик до судового засідання та визнання обов'язковою явки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Втім, представником позивача не було доведено доцільності виклику означених осіб у судове засідання, як і не було зазначено яку саме інформацію з питання забезпечення позову вони мають повідомити суду, а тому колегія суддів вважає означене клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Посилання Саєнко Марини Ігорівни на те, що повноваження представника ПАТ "Інститут транспорту нафти" мають лише особи уповноважені ОСОБА_4, а не ОСОБА_6, суд не бере до уваги, оскільки наявність або відсутність повноважень керівника ПАТ "Інститут транспорту нафти" є предметом дослідження та доведення при розгляді справи № 826/13871/16 по суті в суді першої інстанції, і вирішення судом апеляційної інстанції при розгляді скарги на ухвалу про забезпечення позову питання щодо наявності або відсутності повноважень керівника ПАТ "Інститут транспорту нафти" у громадянина ОСОБА_4 або у громадянина ОСОБА_6 - є передчасним та таким, що може вплинути на вирішення судом першої інстанції спору по суті.

Перед початком стадії судових дебатів представниками ПАТ "Інститут транспорту нафти" Саєнко Мариною Ігорівною та Акуленко Ольгою Вячеславівною було заявлено клопотання про оголошення перерви у розгляді справи, у зв'язку з тим, що на цей час у представника позивача призначена справа у Вищому господарському суді України. Втім, доказів на підтвердження викладеного в клопотанні надано не було, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 23 серпня 2016 року №2557/5 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" скасовано реєстраційну дію від 11 липня 2016 року №9015739 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах" стосовно ПАТ "Інститут транспорту нафти", проведену Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В.

У свою чергу за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11 липня 2016 року, керівником ПАТ "Інститут транспорту нафти" значився ОСОБА_4; реєстраційна дія від 11 липня 2016 року №9015739 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах" здійснена у зв'язку зі зміною керівника юридичної особи та зміни складу підписантів; станом на 12 липня 2016 року керівником ПАТ "Інститут транспорту нафти" значився вже ОСОБА_6, а підписантами - ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8; станом на 13 жовтня 2016 року керівником ПАТ "Інститут транспорту нафти" значився ОСОБА_4; станом на 21 грудня 2016 року та на 11 квітня 2017 року керівником ПАТ "Інститут транспорту нафти" значиться ОСОБА_6.

Окрім того, згідно пояснень у змісті апеляційної скарги, які не були спростовані рештою учасників процесу, протягом 2016-2017 років тривають численні судові спори щодо визначення повноважень керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти», щодо поновлення на роботі, щодо визнання неправомірними дій щодо відсторонення від займаної посади, в яких, у тому числі, беруть участь позивач та громадяни ОСОБА_4 і ОСОБА_6

Наведене свідчить, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань періодично вносяться зміни в частині керівника та складу підписантів ПАТ "Інститут транспорту нафти".

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Нормами частин першої та другої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Таким чином, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про юридичну особу вважаються достовірними та можуть використовуватись у відносинах із третіми особами.

Разом з тим, постійна зміна відомостей у Єдиному державному реєстрі негативно впливає на діяльність ПАТ "Інститут транспорту нафти" (у тому числі щодо керівника та осіб, які вправі виступати від імені позивача), оскільки до повноважень генерального директора товариства віднесено широке коло повноважень, що може утруднити виконання судового рішення у майбутньому.

На думку суду, не виключена можливість проведення реєстраційних дій та внесення до Єдиного державного реєстру відомостей щодо ПАТ "Інститут транспорту нафти" під час розгляду судом справи № 826/13871/16 по суті, які у подальшому у тому числі можуть ускладнити як процесуальний перебіг вирішення спору № 826/13871/16 по суті, так і виконання судового рішення у разі задоволення адміністративного позову, предметом якого є визнання протиправним та скасування акту суб'єкта владних повноважень про скасування реєстраційних дій, а тому для відновлення прав, свобод та інтересів юридичної особи (позивача) необхідно буде докласти значних додаткових зусиль та витрат.

Предметом означеного позову є реєстраційні дії, а тому заходи забезпечення позову мають сприяти у тому числі стабільності процесуального статусу учасників судового процесу під час вирішення судом першої інстанції справи № 826/13871/16 по суті позовних вимог.

За наведеного, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про задоволення клопотання позивача шляхом заборони всім державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПАТ "Інститут транспорту нафти", до набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/13871/16.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Посилання апелянтів на неспівмірність застосованих судом першої інстанції у справі № 826/13871/16 заходів забезпечення позову із предметом спору - є необґрунтованими з правової точки зору, оскільки предмет спору безпосередньо стосується вжиття заходів щодо державних реєстраційних дій відносно ПАТ «Інститут транспорту нафти», а застосований судом засіб забезпечення позову як раз накладає заборону на вчинення таких реєстраційних дій на час розгляду справи по суті, що є логічним та цілком співрозмірним з предметом спору.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що визначаючи правомірність повноважень тих чи інших представників або керівників ПАТ "Інститут транспорту нафти" судом апеляційної інстанції при розгляді відокремлених матеріалів щодо оскарження заходів забезпечення позову фактично будуть встановлені юридичні факти щодо предмету доказування у справі № 826/13871/16 без розгляду справи по суті, що не тільки не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, а й створить перешкоди у прийнятті судом першої інстанції рішення по суті й може мати характер втручання апеляційного суду у розгляд справи судом першої інстанції.

Посилання апелянтів на наявні в матеріалах справи документи, в тому числі на витяги, рішення судів, протоколи зборів акціонерів ПАТ "Інститут транспорту нафти" апеляційним судом при вирішення питання щодо застосування заходів забезпечення позову за відокремленими матеріалами - не оцінюється, оскільки вони мають оцінюватися у сукупності на предмет належності та допустимості доказів виключно судом першої інстанції при вирішенні справи по суті виходячи з усієї сукупності письмових ті інших доказів, які знаходяться у матеріалах справи №826/13871/16. Разом з тим, суд апеляційної інстанції на підставі відокремленого матеріалу апеляційного провадження з оскарження ухвали про забезпечення позову не вправі робити висновки по суті позовних вимог (предмету доказування у справі № 826/13871/16) в частині наявності або відсутності повноважень у керівників ПАТ "Інститут транспорту нафти" станом на момент виникнення спірних правовідносин, на момент звернення з позовом до суду та на момент забезпечення адміністративного позову, підміняючи тим самим функції суду першої інстанції.

Що стосується юридичних фактів, встановлених ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року у справі №755/3501/17 з питань забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що резолютивною частиною означеного рішення не встановлено фактів та обставин стосовно наявності або відсутності повноважень у громадян ОСОБА_4 або ОСОБА_6 Крім того, згідно цього рішення, скасування заходів забезпечення позову відбулось не у зв'язку з наявністю чи відсутністю у ОСОБА_4 або ОСОБА_6 повноважень керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти» або через відсутність у керівника ПАТ "Інститут транспорту нафти" повноважень на звернення із заявою до суду, а через те, що заявлені позовні вимоги у справі № 755/3501/17 (визнання неправомірним відсторонення від посади) не були співмірними із вимогами про забезпечення позову (щодо реєстраційних дій). Таким чином, представником апелянтів помилково ототожнено оціночні судження суду у справі №755/3501/17 із встановленням фактів, які мають преюдиційне юридичне значення.

Твердження апелянтів щодо звернення до суду із заявою про забезпечення позову третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, який позбавлений подібного процесуального права - неспроможні з доказової точки зору, оскільки заява про забезпечення позову у справі № 826/13871/16 була подана представником позивача Мироненко Н., повноваження якого ґрунтуються на довіреності від 11.01.2017 року, належні та допустимі докази скасування або визнання недійсною якої у відокремлених матеріалах є відсутніми.

Решта посилань та тверджень представників осіб, що беруть участь у справі - до уваги колегією суддів не беруться через їх непідтвердженість доказовою базою або через відсутність зв'язку з предметом доказування при вирішення розглядуваного питання про забезпечення позову.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 117, 160, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги представника Публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" Котової Дарї Дмитрівни (довіреність б/н від 17.02.2017 року) та представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 (довіреність б/н від 27.07.2016 року) залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.