Справа № 816/2327/16
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 травня 2017 р.Справа № 816/2327/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Бондара В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Одеської митниці Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2016р. по справі № 816/2327/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Одеської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

21 грудня 2016 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про забезпечення адміністративного позову.

06 квітня 2017 року на зазначену ухвалу суду Одеською митницею Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу.

Одеською митницею Державної фіскальної служби пропущено строк на апеляційне оскарження, встановлений ст. 186 КАС України.

Водночас з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку зазначає, що Одеською митницею Державної фіскальної служби своєчасно подавалась апеляційна скарга до суду, але була залишена без руху у зв'язку з тим, що не відповідала вимогам ч.6 ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не була оплачена судовим збором.

Також додає, що після отримання 06.02.2017 року копії вищезазначеної ухвали Одеською митницею Державної фіскальної служби 14.02.2017 року було подано до Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання (вихідний № 494/15-70-10 від 14.02.2017 р.) про відстрочення сплати судового збору на 30 днів. Натомість Харківським апеляційним адміністративним судом не було розглянуто вищевказаного клопотання та повернуто апеляційну скаргу у зв'язку з несплатою судового збору.

Своєчасну несплату судового збору заявник пояснює відсутністю коштів на сплату судового збору, а також арештом рахунків Одеської митниці ДФС та блокуванням розрахунків.

У зв'язку з усуненням 16 березня 2017 року обставин, що фактично перешкоджали реалізації права на оскарження ухвали по справі, заявник просить визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що клопотання Одеської митниці Державної фіскальної служби не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Матеріали справи свідчать, що копію ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 р. отримано заявником 27 грудня 2016 року (а.с. 182), апеляційну скаргу на зазначену ухвалу було подано відповідачем 29 грудня 2016 року, тобто у строк встановлений ч.3 ст.186 КАС України.

01 лютого 2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з підстави порушення частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору. Скаржнику надано строк для усунення недоліків скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали суду (а.с. 153).

24 лютого 2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу було повернуто відповідачу (а.с. 157).

Відповідно до ч.3 ст.189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Аналізуючи вище викладене колегія суддів не заперечує права відповідача повторно звернутись до суду з апеляційною скаргою, однак з дотриманням вимог ст. 186-187 КАС України.

Повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 06 квітня 2017 року (а.с. 175-195), тобто більше ніж через місяць після повернення апеляційної скарги.

Подаючи апеляційну скаргу повторно, відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи свою заяву тим, що станом на час звернення відповідача до суду з апеляційною скаргою, він не міг сплатити судовий збір за її подання через те, що кошти на сплату судового збору на рахунках Одеської митниці ДФС були відсутні, а також арештовані рахунки та блоковані розрахунки.

До клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач додає оригінал платіжного доручення, оплачене 16 березня 2017 року № 317 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі в сумі 1 600 грн.

Наведені скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.3 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним Кодексом строк.

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Зі змісту клопотання заявника не вбачається, що наведені підстави є достатніми для його задоволення. Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Як зазначено вище, відповідач, всупереч вимогам ч.6 ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснив сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі при зверненні до суду з апеляційною скаргою вперше.

При цьому, податковий орган не надав в установлений законом 10 денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання про відстрочення сплати судового збору з доказами відсутності на його рахунках коштів та вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з моменту звернення до суду з апеляційною скаргою вперше.

Вищевикладене свідчить лише про відсутність у відповідача наміру своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

Щодо посилань заявника у клопотанні на те, що Одеською митницею Державної фіскальної служби 14.02.2017 року було подано до Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання про відстрочення сплати судового збору на 30 днів, проте, Харківським апеляційним адміністративним судом не було розглянуто вищевказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга Одеської митниці Державної фіскальної служби була залишена без руху з підстави порушення частини 6 статті 187 КАС України (а.с. 153). Таким чином, Одеська митниця Державної фіскальної служби повинна була направити, на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, клопотання про відстроченя сплати судового збору саме до Харківського апеляційного адміністративного суду. Проте, Одеською митницею Державної фіскальної служби (за вих. 494/15-70-10 від 14.02.2017 р.) вищезазначене клопотання було надіслано до Полтавського окружного адміністративного суду, замість належного Харківського апеляційного адміністративного суду, про що свідчить відбиток вхідного штампу Полтавського окружного адміністративного суду (вх. № 3070/17 від 20.02.2017р.) та копія конверта в якому направлялось клопотання (а.с. 161, 172 відповідно).

27 лютого 2017 року до канцелярії Харківського апеляційного адміністративного суду надійшло від Полтавського окружного адміністративного суду клопотання Одеської митниці Державної фіскальної служби (вх. № 7620) (а.с. 159).

За таких обставин, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 01.02.2017 року, 24.02.2017 року було постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги заявнику.

Враховуючи викладене, наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку не є поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені відповідачем причини значного пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

У даному випадку не вбачається обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання належним чином оформленої апеляційної скарги протягом установленого законодавством терміну чи подати клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин, підтверджених доказами, для поновлення строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника та поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2016р.

Керуючись ст.ст. 100-102, 160, 167, 186, 197, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання Одеська митниця Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2016р. по справі № 816/2327/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Бондар В.О.