Справа № 234/2221/17а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 р. Справа № 234/2221/17а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Тарасенка І.М., суддів: Кірієнка В.О., Козаченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративно господарської відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративно господарської відповідальності.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13 березня 2017 року, адміністративну справу №2-а/234/159/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративно господарської відповідальності передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року вищевказану справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, замінено первинного відповідача на Державну службу України з безпеки на транспорті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою управління Укртрансбезпеки у Донецькій області № 019989 від 02.02.2107 року позивач була притягнута до адміністративної відповідальності відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді адміністративно господарського штрафу в розмірі 1700 грн., як субєкт господарювання, за порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Просила скасувати постанову № 019989 від 02.02.2017 року, прийняту начальником відділу надання адміністративних послуг ДС України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративно господарського штрафу в сумі 1700 грн., як незаконну.

Ухвалою суду від 27 квітня 2017 року закрито провадження у справі у частині позовних вимог, щодо закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 має у власності автомобіль ТАТА LPT 613, державний номер АН 2205 ІМ.

Відповідно до акту Серії АХ № 0201677 від 08.12.2016 року на 516 км. а/д Київ Харків Довжанський водій автомобіля ТАТА LPT 613, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 порушив ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: «надання послуги з перевезення вантажів без оформлення протоколу перевірки та адаптації тахографа, чим порушені накази Мінтрансзвязку України № 385 від 24.06.2010 року, № 340 від 07.06.2010 року та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі вищевказаного акту, 02.02.2017 року начальником відділу надання адміністративних послуг ДС України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області ОСОБА_2 прийнято постанову № 019989 про застосування адміністративно господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Позивач не заперечує факту відсутності відповідного протоколу повірки та адаптації тахографу.

Згідно Наказу Міністерства транспорту та звязку України від 24.06.2010 року № 385, затверджено «Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на субєктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4. розділу І Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом кого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатації тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обовязковість установлення тахографа певного типу аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3. цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомоги тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірники тахографа.

Отже, як судом зазначено вище, позивач не заперечує відсутність тахографа, проте вказує на те, що згідно наказу Мінтрансзвязку України № 340 від 07.06.2010 року ст. 5 п. 4 передбачає, що здійснення перевірок відносно існування встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевозки, а згідно п 6.3. додатку до цього наказу водій, керуючий т/з не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу водія. Водій ОСОБА_3 керуючий транспортним засобом позивача мав при собі цю книгу, що підтверджується матеріалами справи.

При перевірці посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Донецькій області вимагався протокол перевірки та адаптації тахографа, який був відсутній. Питання щодо наявності іншого інструмента контролю робочого часу і часу відпочинку водія у вигляді індивідуальної контрольної книжки водія, не ставилося, а тому відповідна книжка водієм не була надана.

Крім того, суд прийшов до висновків, що спірна постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: не повністю вказана посадова особа яка прийняла постанову, не вказані обставини правопорушення, не зазначений порядок її оскарження, немає розяснення прав особи яка притягується до відповідальності, як того вимагає КУпАП.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає адміністративний позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративно господарської відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову № 019989 від 02.02.2017 року, що прийнята начальником відділу надання адміністративних послуг ДС України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративно господарського штрафу в сумі 1700 грн. як незаконну.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження, складена у повному обсязі та підписана 27 квітня 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Тарасенко І.М.

Судді Кірієнко В.О.

ОСОБА_4