Справа № 2-а-7776/10/1470
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2011-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2011 р.Справа № 2-а-7776/10/1470

Категорія: 10.2.3Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2010 року (про залишення позовної заяви без розгляду) за позовом Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року Южноукраїнський міський центр зайнятості Миколаївської області звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми (1 995, 58 грн.) виплаченого забезпечення на випадок безробіття.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2010 року позов Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області ставиться питання про скасування ухвали суду в звязку з тим, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 99, 160, 165 КАС України.

В апеляційній скарзі Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області вказується, що право на звернення до суду виникло з дати коли позивач дізнався, що відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець, а саме з 10 серпня 2010 року.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 99, ст. 100 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.ч.1, 2 ст. 99).

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених Законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ч.1 ст. 100).

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2007 року ОСОБА_2 надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю (наказ №НТ070814).

Згідно довідки Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців з 15 вересня 2005 року ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року №35 (що діяв на момент надання статусу безробітного відповідачу), позивач був зобовязаний провести перевірку достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені у документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Центри зайнятості під час проведення перевірки взаємодіють з органами державної податкової служби та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, та під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами, ведення особистого селянського господарства тощо.

Таким чином, на момент надання статусу безробітної ОСОБА_2, і протягом періоду її перебування на обліку як безробітної, апелянт мав змогу отримати відомості про доходи відповідача від провадження підприємницької діяльності, відповідно, мав дізнатися про порушення свого права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про необхідність залишення позову без розгляду є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Южноукраїнського міського центру зайнятості Миколаївської області залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2010 року (про залишення позовної заяви без розгляду) без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які брали участь у справі, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: