Справа № 806/648/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Житомир справа № 806/648/17

категорія 5.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

суддів: Капинос О.В., Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Спільного українсько - іспанського підприємства "Іскор" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування наказу №5 від 11.01.2017 у частині, п.9 та п. 45 додатку №3 наказу № 5 від 11.01.2017 у частині, наказу № 287 від 01.09.2016 в частині,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати:

- наказ Державної служби геології та надр України № 5 від 11 січня 2017 року в частині встановлення Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22.12.2994 р. № 865, щодо проведення повторної державної експертизи;

- п. 9 додатку до наказу відповідача від 11.01.2017 № 5 в частині зупинення з 01 березня 2017 року дії спеціального дозволу № 1248 від 23.02.1998 на користування надрами позивачу: Бистріївське родовище, ділянка Північна;

- п. 45 додатку № 3 до наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5 в частині зупинення з 01 березня 2017 року дії спеціального дозволу № 3498 від 08.11.2004 на користування надрами позивачу: Наталіївське родовище;

- наказ відповідача № 287 від 01.09.2016 в частині встановлення Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.

Заявлені позовні вимоги Спільне українсько - іспанське підприємство "Іскор" обґрунтовувало тим, що воно володіє спеціальними дозволами на користування надрами № 1248 від 23.02.1998 та № 3498 від 08.11.2004. Оцінка розвідувальних запасів корисних копалин УТКЗ, протоколи від 14.08.1990 № 4942 та від 26.05.2003 № 750. Обставини, які є підставою проведення повторної експертизи, зазначено у пункті 25 Положення про держекспертизу. На думку позивача, відносно Підприємства обставин, визначених п. 25 вказаного Положення, не виникало, тому Спільне українсько - іспанське підприємство "Іскор" повторну держекспертизу не проводило. Також указувало, що п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, у редакції, яка передбачала необхідність проведення повторної державної експертизи через кожних п'ять років, втратив свою чинність з 01.01.2011. Діючою редакцією пункту 25 вказаного Положення не передбачено вимоги про обов'язкове проведення повторної держекспертизи через кожні п'ять років, відтак вимоги Державної служби геології та надр України щодо обов'язковості проведення додаткової експертизи не ґрунтуються на чинному законодавстві. Зважаючи на це, позивач вважає, що накази відповідача в оспорюваних частинах є завідомо протиправними рішеннями та підлягають скасуванню.

Представник позивача з'явився до суду, уточнені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник відповідача до суду не прибув, про час і місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також до суду надійшло заперечення на адміністративний позов, у яких Державна служба геології та надр України позовні вимоги не визнала та просила відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог СУІП "Іскор". При цьому відповідач зазначав, що доводи позивача щодо відсутності обов'язку проводити повторну державну експертизу та оцінку записів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр є помилковими.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст. 41 та ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Установлено, що Спільне українсько - іспанське підприємство "Іскор" є власником спеціальних дозволів на користування надрами, а саме:

- № 1248 від 23 лютого 1998 року на такий вид користування надрами як видобування (експлуатацію) габро Бистріївського родовища Північної ділянки, терміном дії 20 років;

- № 3498 від 08 листопада 2004 року на такий вид користування надрами як видобування гранодіориту Наталіївського родовища, терміном дії 20 років.

У квітні 2016 року Державна служба геології та надр України в листі від 04.04.2016 № 5544/13/14-16 просила позивача повідомити у місячний термін Держгеонадра України про дату розгляду Державною комісією України по запасах корисних копалин поданих надрокористувачем матеріалів геолого - економічної оцінки зазначених родовищ корисних копалин для повторної державної оцінки. При цьому відповідач указував, що згідно з пунктом 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865, повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр. У відповідності до отриманої Держгеонадрами України інформації, надрокористувач на повторну державну експертизу матеріали геолого-економічної оцінки родовища корисних копалин не подавав.

01 вересня 2016 року відповідачем винесено наказ № 287 "Про встановлення термінів для усунення порушень". Указаним наказом у зв'язку з порушенням надрокористувачами вимоги пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865, а саме не проведенням повторної державної експертизи, встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра, зокрема Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор" надано 30 календарних днів для усунення порушень пункту 25 згаданого Положення.

Наказ доведено до відома позивача листом від 13.09.2016 за № 16640/13/14-16, який отримано Спільним українсько - іспанським підприємством "Іскор" 21 листопада 2016 р..

У відповідь на лист відповідача № 16640/13/14-16 від 13.09.2016, СП "Іскор" повідомило про заключні договори з ТОВ "Магма" на виконання повторної геолого-економічної оцінки родовищ, про що свідчить лист від 06.12.2016 № 105.

11 січня 2017 року Державною службою геології та надр України прийнято наказ № 5 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень".

Пунктом 3 вказаного наказу, відповідно до п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, та п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865, зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами № 1248 від 23.02.1998 та № 3498 від 08.11.2004, виданих Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор" з 01.03.2017.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 24.01.2017 № 1434/13/14-17.

Судом з'ясовано, що фактичною підставою для винесення спірних наказів Державною службою геології та надр України слугував пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865, у редакції, яка передбачає проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Суспільні відносини з приводу забезпечення раціонального, комплексного використання, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорони прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян урегульовані нормами Кодексу України про надра.

Згідно зі ч. 4 ст. 45 Кодексу України про надра, запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок і умови проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин визначено Положенням про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865 (надалі - Положення).

Пунктом 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865 (у редакції, чинній до 26.03.2008) визначено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством. Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесено зміни до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865, та пункт 25 цього Положення викладено в такій редакції:

"Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці.".

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. N 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" визнано такою, що втратили чинність з 12 січня 2011 року.

Водночас, у письмових запереченнях на адміністративний позов, відповідач наголошує, що до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 р. N 865, зміни та доповнення не вносились, тому, на думку Держгеонадр України, попередня редакція пункту 25 зазначеного Положення не відновлювалася. У зв'язку з цим відповідач вважає, що доводи позивача щодо відсутності обов'язку проводити повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр є помилковими.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, зважаю на наступне.

У відповідності до пункту 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 вересня 2005 р. N 870, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом. Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.

При цьому слід урахувати, що Конституційний Суд України в мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп указав, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У світлі розглядуваних правовідносин також необхідно відмітити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Установлено, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 зміни та доповнення до Положення не вносились, попередня редакція пункту 25 цього Положення не відновлювалась.

Поряд з цим, аналіз наведених положень свідчить на користь висновку, що, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення, втратила чинність 12.01.2011, а попередня редакція пункту 25 Положення не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення не є чинними.

Отож, фактично станом на момент виникнення спірних правовідносин, норма пункту 25 Положення у жодній із вищевказаних редакцій не діяли.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що Державна служба геології та надр України в наказах № 287 від 01.09.2016 та № 5 від 11.01.2017 як підставу їх прийняття вказала нечинну норму Положення.

При цьому суд критично оцінює посилання Держгеонадр України, в письмових запереченнях, на листи Державної Фіскальної служби України та Міністерства юстиції України від 03.06.2016 № 9651/5/99-99-12-02-03-16 та від 18.09.2013 № 10140-0-26-13/10.2, відповідно, так як ці листи мають лише інформаційний характер та не є обов'язковими до застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 3 ст. 2 КАС України).

Також суд ураховує, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів. Рішення, вчинення дії суб'єктом владних повноважень повинно бути прийнято (вчинено) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити усі матеріали, що мають доказове значення при прийнятті рішення, вчиненні дії. При прийнятті рішення, вчинення дії суб'єкт владних повноважень повинен діяти розумно (розсудливо). Рішення є розсудливим, коли воно прийняте після уважного вивчення усіх обставин, що мають значення, і є найкращим способом його поведінки.

Підсумовуючи викладене та беручи до уваги те, що підставою для прийняття відповідачем наказу № 287 від 01.09.2016 в частині встановлення Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор" терміну для усунення порушень та наказу № 5 від 11.01.2017 в частині зупинення дії спеціальних дозволів позивача визначений п. 25 Положення у недіючій редакції, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оспорюваних наказів діяв не на підставі, що передбачені Конституцією та законами України, не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, несправедливо, необґрунтовано та з використанням повноваження всупереч меті, з якою це повноваження надано.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на зазначене, суд вважає, що наказ Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 в частині встановлення позивачу терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення та наказ відповідача від 11.01.2017 № 5 в частині зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами позивача з 01 березня 2017 року, а саме пункт 3 цього наказу, є протиправними, тому їх необхідно скасувати, а позовні вимоги Спільного українсько - іспанського підприємства "Іскор" у цій частині - задовольнити.

Також суд відмічає, що необхідності окремо скасовувати п.п. 9, 45 додатку № 3 до наказу відповідача від 11.01.2017 № 5 немає, оскільки застосований судом спосіб захисту порушених прав позивача повністю відповідає змісту такого порушення і не потребує додаткової деталізації.

Разом з цим, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 11.01.2017 № 5 в частині встановлення Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 22.12.2994 р. № 865, щодо проведення повторної державної експертизи, з огляду на слідуюче.

Так, перелік надрокористувачів, яким п. 4 наказу від 11.01.2017 № 5 встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра, наведений у додатку 4 до цього наказу.

Зі змісту додатку 4 до наказу Держгеонадр від 11.01.2017 № 5 "Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, яким надано терміни для усунення порушень законодавства про надра" (розміщено на офіційному веб-сайті відповідача, http://www.geo.gov.ua/storinka/nakazy-derzhgeonadr) слідує, що власник дозволів № 1248 від 23 лютого 1998 року та № 3498 від 08 листопада 2004 року - Спільне українсько - іспанське підприємство "Іскор" у цьому переліку відсутнє.

Таким чином, п. 4 наказу № 5 від 11.01.2017 не порушує прав та інтересів позивача та, відповідно, не породжує для нього жодних додаткових обов'язків.

Отже, позов Спільного українсько - іспанського підприємства "Іскор" необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 11, 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 01.09.2016 № 287 в частині встановлення Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 №5 в частині зупинення з 01 березня 2017 року дії спеціальних дозволів на користування надрами № 1248 від 23.02.1998 (Бистріївське родовище, ділянка Північна, габро) та № 3498 від 08.11.2004 (Наталіївське родовище, камінь будівельний), виданих Спільному українсько - іспанському підприємству "Іскор".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Є.Ю. Романченко

Судді О.В. Капинос

М.С. Токарева