Справа № 386/404/17
Суддя: Гарбуз О. С.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 386/404/17
Провадження № 2-а/386/27/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю секретаря судового засідання Максютенко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожнього нагляду Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії субєкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №260948 від 14.03.2017 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора дорожнього нагляду Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії субєкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №260948 від 14.03.2017 року, посилаючись на те, що 26.03.2017 року він по пошті отримав постанову серії БР №260948 по справі про адміністративне правопорушення від 14 березня 2017 року, винесену інспектором дорожнього нагляду Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_2, згідно якої на нього було накладено стягнення за непредявлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії по ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. Позивач вказує, що він КУпАП не порушував і дійсно 13.03.2017 року разом зі своїми синами та знайомим ОСОБА_3 приїхали в м. Первомайськ Миколаївської області на автомобілі «ВАЗ 2109» н.з. «ВА1370ВІ», за кермом якого був його син ОСОБА_4. Близько 23 години 30 хвилин син зупинився в районі гуртожитку Первомайського медичного коледжу, де проживала його дівчина ОСОБА_5, і пішов до неї в гуртожиток. Позивач пересів на сидіння водія, а на його місце на переднє пасажирське сидіння сів син ОСОБА_6, а ззаду сидів ОСОБА_3 Через 5 хвилин, як пішов його син ОСОБА_4, біля автомобіля зупинився автомобіль поліції. Інспектор поліції ОСОБА_2 підійшов до його автомобіля та запитав чому вони тут зупинилися, а коли позивач пояснив, то інспектор сказав, щоб позивач предявив для перевірки посвідчення водія та документи на автомобіль, на що позивач відповів, що він не водій. Через 20 хвилин прийшов син позивача ОСОБА_4 і надав працівнику поліції документи, після чого вони поїхали. Позивач зазначає, що ніяких постанов щодо притягнення його до адміністративної відповідальності в його присутності працівники поліції не виносили і для ознайомлення копії не надавалися.

Позивач вважає вищезазначену постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог ст. 280 КУпАП та такою, що підлягає скасуванню. У звязку з наведеним позивач просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №260948 від 14 березня 2017 року.

Відповідач подав до суду заперечення, в якому просить не задовольняти позов. Зазначив, що при патрулюванні на патрульному автомобілі вулиць м. Первомайська Миколаївської області, помітив підозрілий автомобіль «ВАЗ 2109», який проїжджаючи вулицею Грушевського, звернув до прилеглої території будівлі Первомайського міськрайонного відділу ДВС, після чого було прийнято рішення перевірити цей автомобіль. Підїхавши до цього автомобіля, відповідач підійшов до водійських дверцят, водій запитав у чому справа, на що інспектор повідомив про причину звернення та запитав з якою метою водій заїхав на територію Державної виконавчої служби. Не отримавши відповіді, інспектор запропонував предявити для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, на що водій надав лише свідоцтво про реєстрацію автомобіля та відмовився предявляти посвідчення водія, і назвався лише по імені ОСОБА_1. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 відмовився предявляти посвідчення водія в присутності свідка ОСОБА_7, а тому, враховуючи викладене, та на підставі відеозапису, відповідачем було розглянуто справу та винесено оскаржувану постанову відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позов та пояснив, що 13.03.2017 року разом зі своїми синами та знайомим ОСОБА_3 приїхав в м. Первомайськ Миколаївської області на автомобілі «ВАЗ 2109» н.з. «ВА 1370 ВІ», за кермом якого був його син ОСОБА_8. Близько 23 години 30 хвилин син зупинився в районі гуртожитку Первомайського медичного коледжу, де проживала його дівчина і пішов до неї в гуртожиток. Позивач пересів на сидіння водія, а на його місце на переднє пасажирське сидіння сів син ОСОБА_6. Через 5 хвилин, як пішов його син ОСОБА_8, до їх автомобіля підїхали працівники поліції. Інспектор поліції ОСОБА_2 підійшов до його автомобіля та запитав чому вони тут зупинилися, а коли позивач пояснив, то інспектор сказав, щоб позивач предявив для перевірки посвідчення водія та документи на автомобіль, на що позивач відповів, що він не водій. Через деякий час прийшов син позивача ОСОБА_8 і надав працівнику поліції документи після чого вони поїхали додому.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, повідомив суд, що не має можливості зявитись в судове засідання через зайнятість на роботі, просив розглянути справу за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 13.03.2017 року він керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» н.з. «ВА 1370 ВІ» приїхав разом зі своїм батьком, братом та знайомим ОСОБА_3 в м. Первомайськ Миколаївської області. Близько 23 години 30 хвилин він зупинився в районі гуртожитку Первомайського медичного коледжу, де проживала його дівчина і пішов до неї в гуртожиток. Коли повернувся побачив працівників поліції, які запитали хто водій, на що він відповів, що водієм являється саме він та показав працівникам поліції відповідне посвідчення водія. Зазначив, що його батько ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії відповідача є протиправними, а складена ним постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2017 року інспектор дорожнього нагляду Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_2 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №260948, якою притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Як зазначено в постанові, позивачу ставиться в провину те, що він 13 березня 2017 року о 23 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» н.з. «ВА 1370 ВІ» по вул. Грушевського в м. Первомайськ Миколаївської області, не предявив для перевірки посвідчення водія на право керування даним видом транспортних засобів, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Отже, об'єктивна сторона цього правопорушення може виражатись у формі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Зміст та вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення, визначені ст. 283 КУпАП, відповідно якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В постанові, яку оскаржує позивач не зясовано жодних фактичних обставин, які б свідчили про те, що позивач керуючи транспортним засобом, порушив вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП, хоча як вбачається з матеріалів справи відповідач міг і повинен був виконати всі необхідні дії в доведення вини позивача. Суду не надано жодних фото- та відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 Наданий відповідачем відеозапис, який був досліджений в судовому засіданні, не підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1, а лише фіксує факт передачі ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію автомобіля, тоді як покази дані свідком ОСОБА_9 спростовують факт керування транспортним засобом саме позивачем.

Згідно з наданої відповідачем копії пояснення громадянина ОСОБА_7 від 14.03.2017 року, ОСОБА_1 відмовився предявити посвідчення водія, однак не зазначається про керування позивачем транспортним засобом.

Також звертається увага на те, що відповідачем в запереченні на позов не ставиться твердження про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом перед тим, як інспектор запропонував надати для перевірки відповідні документи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не повно та не всебічно зясував всі обставини справи відносно ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого рішення, а в матеріалах справи докази вини позивача у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП відсутні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 254, 255, 258, 268, 278-280, 284 КУпАП, ст.ст. 3, 71, 94, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора дорожнього нагляду Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії субєкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №260948 від 14.03.2017 року - задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора дорожнього нагляду Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_2 у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанову серії БР №260948 від 14 березня 2017 року, складену інспектором дорожнього нагляду Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції (Голованівський районний суд Кіровоградської області). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 05 травня 2017 року.

Суддя: Гарбуз О. С.