Справа № 263/5714/17
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/5664/17
Провадження № 2-а/263/466/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вивчивши адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії.

Одночасно з позовною заявою позивач надав до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначив, що він через скрутне матеріальне становище не має можливості сплатити судовий збір.

Згідно з ч. 3 ст.108 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Законом, що регулює порядок сплати та розміри судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір зі змінами, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження свого скрутного матеріального становища та неможливості сплати судового збору (зокрема не надано довідки про доходи, відсутність заробітку тощо), суд приходить до висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір у вищевказаному розмірі та надати до суду підтверджуючий документ.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У своєму позові позивач ставить питання про поновлення строку звернення до суду, вважаючи, що він був пропущений з поважних причин, оскільки оскаржуване рішення відповідача № 827 від 31.10.2016 року він отримав 03.11.2016 року, однак на підтвердження даної обставини позивач не надає жодного доказу.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 106 КАС України, позивачу слід надати до суду докази на підтвердження поважності пропуску ним строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог ст. 106 КАС України, повинен залишити його без руху та надати строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вищевказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 108 КАС України, суддя -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 24.05.2017 року.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Суддя Л.Г.Шатілова