Справа № 497/477/17
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/477/17
Провадження № 2-а/497/38/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря - Ковтун О.І.

розглянувши у порядку скороченого провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з названим адміністративним позовом (а.с.1-4), та просить постановити рішення яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.05.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та від 06 квітня 2016 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році»;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, в розмірі 80% заробітної плати державного службовця виходячи з довідки від 14.02.2017 року № 1558/06, починаючи з 01.05.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановами Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та від 06 квітня 2016 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з урахуванням проведених виплат без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії), та збереженням фіксованої індексації.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в 2009 році йому була призначена пенсія по 2 групі інвалідності в розмірі 80% від складових його заробітної плати за 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- ХII.

Згідно Постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та постанови КМУ від 06.04.206 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з 01.12.2015 року, та 01.05.2016 року відповідно, державним службовцям підвищено заробітну плату.

22.02.2017 року він, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області з заявою про перерахунок йому пенсії в зв'язку із збільшенням заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату на посаді, на якій позивач працював перед виходом на пенсію, за № 1558/06 від 14.02.2017 року, видану Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області.

Втім, Комісія з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області рішенням № 8 від 24 лютого 2017 року відмовила позивачу у проведенні перерахунку пенсії, що стало підставою для звернення до суду з названим позовом.

Позивач ОСОБА_1 до розгляду справи судом, позов не відкликав.

На підставі заяви позивача (а.с.14), ухвалою суду від 12.04.2017 року відповідача Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області змінено на Ізмаїльське об'єднане управління пенсійного фонду України Одеської області (а.с.15).

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову (а.с.17-20), в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судів», «Про статус народного депутата України»... Таким чином, з 01 червня 2015 року було скасовано норми статей 37 та 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 року з відповідними змінами та доповненнями щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються та перераховуються відповідно до даного закону, отже органи Пенсійного фонду України не призначають та не перераховують пенсії державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с.17-20, 21-31).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про відмову у задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), працював на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області (.с.35), з 12.05.2014 року є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с.8).

З 18 квітня 2014 року отримує пенсію за віком, розраховану відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.36-39).

Загальний стаж роботи позивача складає 42 роки 04 місяці 28 днів, у тому числі 31 рік 07 місяців 17 днів - стаж на державній службі. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 80%. (а.с.17-20).

22 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, додавши відповідну довідку за № 1558/06 від 14.02.2017 року, видану Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області (а.с.31).

Втім, своїм рішенням Комісія з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області № 8 від 24.02.2017 року відмовила позивачу у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року №213 з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723 також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії втратила чинність. (а.с.7).

Дані обставини підтверджуються матеріалами пенсійної справи (а.с.32-39).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 р. «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» (далі - Постанова № 292).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 85 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 80 відсотків заробітної плати.

Державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу)), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

При цьому слід враховувати, що розмір виплат, що включені в заробітну плату, приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01.01.2015 року, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в новій редакції статті 37-1 Закону України «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Згідно зі ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній з 01.01.2015 р. до 01.05.2016 р., умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом до 01.05.2016 року, а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на лютий 2017 року воно не регламентувало, а ні права особи на перерахунок його пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, а ні порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Виходячи з цього, суд звертає увагу на те, що пенсія позивачу призначена у 2014 році на підставі ст.37 Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити за ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка до 01.05.2015 року дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою від 22 лютого 2017 року щодо перерахунку його пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ взагалі втратила чинність, а Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

З огляду на це, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії на підставі довідки № 1558/06 від 14.02.2017 року не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, а у відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 12 липня 2016 року у справі № 21-1726а16 висловив правову позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка чітко визначає розмір заробітної плати (чи пенсії), не є підставою для застосування вже недіючих норм Законів України для проведення перерахунку заробітної плати (пенсії).

Суд зазначає, що прийняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не призвело до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист, а також суд звертає увагу на те, що як було встановлено вище, право на пенсію позивач набув не на підставі ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, за якою він просить здійснити її перерахунок, а на підставі зовсім іншої законодавчої норми - ст.37 Закону № 3723-ХІІ, і в даному випадку зміна редакції ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, а в наступному втрата нею чинності, є зміною законодавства, що у свою чергу змінює соціально-економічні права певного кола осіб.

Водночас, при розв'язанні спірних правовідносин судом враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25 січня 2012 року за №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, відповідно до вимог ст.86 КАС України, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865 у редакції, яка втратила чинність, як вона просила у своєму адміністративному позові, в зв'язку з чим відмовляє у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17-19, 71, 86, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання провести перерахунок пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Кодінцева