Справа № 2а-18179/10/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 квітня 2017 року м. Київ К/800/6078/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Шипуліна Т.М., розглянувши матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 у справі №2а-18179/10/2670 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк «Сбербанк Росії» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, перевіривши дотримання ст.ст. 20, 210, 211, 212 КАС України та її відповідність вимогам ст. 213 КАС України,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2015 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк «Сбербанк Росії» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2015 та ухвалено нову постанову про часткове задоволення позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 28.02.2017 звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження судового рішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2017 касаційну скаргу відповідача було залишено без руху з огляду на те, що наведені у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави визнані судом неповажними, оскільки належних доказів щодо неможливості для звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у визначений частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України строк суду не надано, та надано відповідачу строк на усунення недоліків - протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. При цьому було зазначено, що на підтвердження поважності пропуску процесуального строку слід надати докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у строк визначений законом.

Згідно з результатом електронного пошуку поштових відправлень на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (www.ukrposhta.com) відправлення за номером 317, яким надіслано Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби копію ухвали від 02.03.2017, вручене адресату 13.03.2017.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.03.2017 відповідачем надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якому порушено питання про поновлення строку касаційного оскарження, в якому наведено обставини щодо відсутності належного фінансування з Державного бюджету України для сплати судового збору.

На підтвердження обґрунтованості наданого клопотання податковим органом додано копію тимчасового кошторису на І квартал 2016 року.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Належними доказами поважності підстав пропуску значного строку на касаційне оскарження, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки. Однак, таких доказів скаржником суду надано не було.

Враховуючи викладене, наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції підстави пропуску такого строку не є поважними.

Відповідно до частини третьої статті 214 та частини шостої статті 108 КАС України касаційна скарга повертається особі, що її подала, якщо цією особою не усунуто недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Згідно з частиною шостою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з дотриманням строків на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись ст. 213, ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 у справі №2а-18179/10/2670 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк «Сбербанк Росії» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути.

2. Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити відповідачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Вищого адміністративного суду України Т.М. Шипуліна