Справа № 675/501/17
Суддя: Король О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/501/17
Провадження № 2-а/675/51/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2017 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів головуючого судді Короля О.В., суддів Демчука П.В., Янішевської О.С., за участю секретаря судового засідання Мордач К.О., сторін та інших осіб, які беруть участь в справі:
позивача: представник Баженова А.І.,
відповідача: представник не з`явився,
третьої особи: представник не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:
ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України про повернення документів на доопрацювання, оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 №38 та зобов`язання розглянути у встановленому порядку та строки заяву та документи щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду третьої групи, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з прийняттям відповідного рішення.
В обгрунтування заявлених вимог позивач вказує, що в період з 04.04.1981 по 20.05.1983 проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій на території Республіки Афганістан в складі В/Ч пп НОМЕР_1 та має статус учасника бойових дій.
Зазначає, що в жовтні 1982 року під час виконання бойового завдання отримав осколкові поранення в голову, праву руку та праву ногу.
Звертає увагу, що протоколом засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №182 від 04.04.2014 встановлено, що поранення, які отримав, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0323930 від 27.06.2014, встановлено довічно третю групу інвалідності. Причина інвалідності - поранення, контузія, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні країнах, де велись бойові дії.
Вказує і те, що звернувся із заявою до Хмельницького ОМВК заяву про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із отриманням третьої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії долучивши всі необхідні документи.
Також позивач зазначає у позові, що звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо причин невиплати вищевказаної допомоги та надання рішення повноважного органу.
Листом від 28.02.2017 ІНФОРМАЦІЯ_3 надав копію витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 № 38. Із наданого протоколу стало відомо, що вивчивши документи щодо призначення та виплати одноразової допомоги, було прийнято рішення про повернення на доопрацювання документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
На думку позивача такі дії відповідача є протиправними та порушують його права та законні інтереси.
Позивач вважає, що його особова справа не містить документів, які б свідчили про те, що притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності та не місить даних про отримання травми у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також, натомість міститься інформація про обставини, при яких отримав поранення, яке стало причиною отримання інвалідності, всі належні документи було подано.
Третя особа до початку судового розгляду надала суду письмові пояснення, вказуючи на відсутність підстав для задоволення адміністративного позову та вважаючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю на підставах, викладених у позовній заяві. Додатково представник позивача пояснила, що покликання третьої особи у письмових поясненнях на пропуск строку звернення до суду без поважних причин не заслуговують на увагу, так як позивач про прийняте рішення та підстави відмови у виплаті допомоги вперше дізнався з листа Хмельницького ОВК за вих.№ 7/458 від 28.02.2017. При цьому вказала, що жодних доказів про повідомлення 18.07.2016, як на те вказає третя особа, позивача про прийняття оскаржуваного рішення не має. Просила адміністративний позов задовольнити повністю.
Відповідач у судове засідання 20.04.2017 року явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був завчасно повідомлений. Підстав для відкладення судового розгляду з підстав такої неявки суб`єкта владних повноважень як з поважних причин, суд не знаходить.
Третя особа у судове засідання 20.04.2017 року явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був завчасно повідомлений, у письмовому поясненні поданому суду просив направити на його адресу судове рішення за наслідками розгляду даної справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 04.04.1981 по 20.05.1983 проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій на території Республіки Афганістан в складі В/Ч пп НОМЕР_1 та має статус учасника бойових дій, що стверджується військовим квитком НОМЕР_2 , виданим 02.09.1986 року та довідкою військового комісара Ізяславського районного військового комісаріату від 21.02.2014 року №14.
Згідно акта судово-медичного обстеження (дослідження) №182 від 04.04.2014 року на тілі ОСОБА_1 виявлені рубець в лівій потилично-тім`яній ділянці голови, два рубці на поверхні правого передпліччя, рубець на поверхні правого стегна. Дані рубці є наслідками загоювання ран, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, могли виникнути внаслідок осколкових поранень в строк та при обставинах, на які вказує обстежуваний, а саме під час бойових - дій в період проходження військової служби в республіці Афганістан.
У відповідності з протоколом (витягом) №293 від 16.06.2014 року засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця - ОСОБА_1 встановлено, що поранення, які отримав, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0323930 від 27.06.2014, позивачу встановлено довічно третю групу інвалідності. Причина інвалідності - поранення, контузія, такі, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні країнах, де велись бойові дії.
Також судом встановлено, що позивач звернувся до Ізяславського РВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із отриманням третьої групи інвалідності внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Разом з тим, на запит позивача про повідомлення причин невиплати такої грошової допомоги від 21.02.2017 року Листом від 28.02.2017 за №7/458 Хмельницький обласний військовий комісаріат надав йому копію витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 № 38 та копію висновку від 26 лютого 2016 року за № 7/521 Хмельницького обласного військового комісаріату щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Як встановлено з витягу від 03.06.2016 № 38 відповідачем було прийнято рішення про повернення на доопрацювання документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
На думку суду таке рішення є протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача у справі з огляду на наступне.
Згідно ст. 17 Конституції України передбачено забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов»язок і військову службу».
Відповідно до статті 41 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом №2011-XII.
При цьому згідно ст. 1 Закону №2011-XII на час виникнення правовідносин соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Частиною 2 статті 16 Закону №2011-XII в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності 3 групи з 27.06.2014 року, визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі - Порядок № 499).
Пунктом 2 постанови КМУ № 499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
При цьому одноразова грошова допомога по 3 групі інвалідності позивачеві після звільнення з військової служби не призначалася та не виплачувалася.
На час встановлення позивачу 3 групи інвалідності з 27 червня 2014 року, нормативними актами, якими врегульовано його право на отримання одноразової грошової допомоги є: Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 5040-VI від 04.07.2012 року (набрав чинності з 01.01.2014 року) та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п.4 - встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 6 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Частиною 2 п. 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Надаючи офіційне тлумачення положень ст.58 Конституції України Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 у справі № 1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи виникло з моменту встановлення йому цієї інвалідності з 27 червня 2014 року, незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби.
При цьому, аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи повторного встановлення такої інвалідності.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014 року № 21-446а14 та від 21.04.2015 року № 21-135а15.
Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Пунктом 8 ст. 16-3 Закону №2011-XII встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Водночас статтею 16-4 Закону встановлений вичерпний перелік підстав коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
З наданих до справи доказів вбачається, що поранення і захворювання позивач отримав не внаслідок протиправних дій, а внаслідок виконання обов`язків військової служби під час участі в бойових діях.
Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб (п. 4.7 Положення Наказу Міністра оборони України 14.08.2014 № 530).
Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається обласним військовим комісаріатом в 15-денний термін з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні (пункт 4.8 Положення).
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови ( п.13 Порядку згідно Постанови КМУ від 25.12.2013 р. №975).
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Як встановлено судом, у визначений Законом трирічний термін позивач звернувся із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому 3 групи інвалідності з 27.06.2014 року у відповідності до Порядку №975, яким врегульовано право позивача на отримання названої допомоги.
Разом з тим, відповідачам всупереч вимогам чинного законодавстване не було прийнято рішення ані про призначення, ані про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, натомість рішення прийнято про повернення на доопрацювання документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Таке рішення Міністерства оборони України є протиправним та підлягає скасуванню із зобов`язанням останнього розглянути у встановленому порядку та строки заяву та документи ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду третьої групи, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 з прийняттям відповідного рішення.
Крім того, суд констатує і ту обставину, що покликання ІНФОРМАЦІЯ_2 на пропуск позивача строків звернення до суду без поважних причин не знайшов свого підтвердження, так як ОСОБА_1 про прийняте рішення та підстави відмови у виплаті допомоги вперше дізнався з листа Хмельницького ОВК за вих. № 7/458 від 28.02.2017, жодних доказів про повідомлення позивача 18.07.2016, як на те вказає третя особа, про прийняття оскаржуваного рішення надано не було, міститься тільки відмітка зі слів працівника РВК про отримання без зазначення дати такого отримання. Тим самим, суд вважає процесуальний строк звернення до суду підлягає поновлення, як такий, що пропущений з поважних причин.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 159-163, 254 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання, оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 №38.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути у встановленому порядку та строки заяву та документи ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду третьої групи, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з прийняттям відповідного рішення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області.
Головуючий суддя О.В. Король
судді: П.В. Демчук
О.С. Янішевська