Справа № 263/3067/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №263/3067/17
Провадження №2-а/263/354/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 Віталійовичадо Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 20.02.2017 року він керував автомобілем марки «Ford Kuga» номерний знак АН 9888СК, який по пр.Будівельників, 101 в м.Маріуполі був заблокований поліцейською машиною. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №851388 від 20.02.2017 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 255 грн., за нібито скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: «керував автомобілем, поставив транспортний задньою частиною до тротуару», чим порушив п.15.5 ПДР України. Вважає вказану постанову протиправною, такою, що порушує його права. Патрульній поліції він надав усі пояснення, що правопорушення не скоював, так як автомобіль не ставив, а здійснював розворот, який закінчити завадила машина патрульної поліції, заблокувавши рух його машині. Про свою незгоду з адміністративним стягненням він зазначив в постанові. Інспектор поліції не надав жодного доказу в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, інформація про їх існування в постанові відсутня, справа ним розглянута незаконно на місті зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права передбачені ст.268 КУпАП. Крім того інспектор патрульної поліції зразу виніс постанову, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання., досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.Просить скасувати зазначену постанову, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала письмові заперечення проти позову, просила розглянути справу без участі представника. Із заперечень вбачається, що позов відповідач не визнає з наступних підстав. Під час патрулювання 20.02.2017 року інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 біля 18 години 25 хвилин помітив порушення п.15.5 Правил дорожнього руху України водієм, який керуючи автомобілем марки «Ford Kuga» номерний знак АН 9888СК по пр.Будівельників, 101 в м.Маріуполі, поставив транспортний засіб задньою частиною біля тротуару із пішохідним рухом. Твердження позивача щодо вчинення розвороту, який закінчити завадила машина патрульної поліції спростовується наданими відеоматеріалами. Так, згідно відеозапису, о 18 годині 26 хвилин патрульна машина проїхала повз автомобіль позивача, який в цей час заїжджав на парковку задньою частиною. Патрульні поліцейські проїхали значно далі від машини позивача, давши тим самим можливість усунути зазначене правопорушення та сподіваючись на здійснення розвороту. Проте, переконавшись в тому, що водій транспортного засобу не збирається рухатися, інспектори здійснили розворот та о 18 годині 27 хвилин підїхали до місця вчинення правопорушення. Вказане твердження позивача щодо розвороту не відповідає дійсності, оскільки водій чекав дівчину, яка підійшла до автомобіля та сіла в автомобіль о 18 годині 29 хвилин. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП інспектором було прийнято рішення провести розгляд справи про адміністративне правопорушення та винести відповідну постанову щодо водія ОСОБА_1 Фабула постанови АР №851388 від 20.02.2017 року повністю відповідає відповідному пункту правил дорожнього руху. Крім того в постанові йдеться про порушення позивачем п.15.5 ПДР України, розділу 15 «Зупинка та стоянка», тому в даному випадку не має значення здійснив позивач зупинку чи стоянку транспортного засобу, оскільки в будь-якому випадку це є порушенням зазначеного пункту правил, який містить заборону саме «Ставити» автомобіль задньою частиною. Наведені факти свідчать про те, що позивач навмисно намагається ввести суд в оману, з метою ухилення відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, суд визнає можливим проводити судовий розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, переглянувши надані відеоматеріали, давши аналіз та оцінку наданим доказамвважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії АР №851388 від 20.02.2017 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Ford Kuga» номерний знак АН 9888СК, 20.02.2017 року о 18 годині 25 хвилин, по пр.Будівельників, 101 в Центральному районі м.Маріуполь поставив транспортний засіб задньою частиною до тротуару із пішохідним рухом, а саме на парковку для авто, чим порушив п.15.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.15.5, розділу 15 «Зупинка та стоянка»Правил дорожнього руху України,біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах -тільки задньою частиною.В даному випадку не має значення здійснив позивач зупинку чи стоянку транспортного засобу, тому що в будь-якому випадку це є порушенням зазначеного пункту правил, отже вимог ПДР України щодо «Зупинка та стоянка» оскільки в ньому фактично міститься заборона ставити автомобіль біля тротуарів задньою частиною.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.122. ч.1 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, в розумінні вимог статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.71 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, у частинах першій, другійстатті 258 КУпАПвизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення.

Як вбачається з переглянутого відеоматеріалу, наданого відповідачем, позивач керуючи автомобілем біля 18 години 25 хвилин рухаючись по пр.Будівельників, 101 в м.Маріуполі, поставив транспортний засіб задньою частиною біля тротуару із пішохідним рухом. О 18 годині 26 хвилин патрульна машина проїхала повз автомобіль позивача, який в цей час заїжджав на парковку задньою частиною. Патрульні поліцейські проїхали значно далі від машини позивача, переконавшись в тому, що водій транспортного засобу не збирається рухатися, інспектори здійснили розворот та о 18 годині 27 хвилин підїхали до місця вчинення правопорушення. До автомобіля о 18 годині 29 хвилин підійшла дівчина та сіла в нього. Крім того, на відео ОСОБА_1 остаточно визнав той факт, що автомобіль він поставив на парковку, вимагаючи від інспектора поліції записати це в постанові. Вказане свідчить про наявність в його діях порушення правил дорожнього руху та складу адміністративного правопорушення, та спростовує доводи позивача про відсутність в його діях порушення правил дорожнього руху. Первинне твердження позивача, щодо неможливості здійснити розворот спростовуються цим же відеозаписом.

З переглянутого відеоматеріалу судом також встановлено, що патрульна поліція повідомила ОСОБА_1 про причину зупинки, про розгляд справи, а також про процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про право на захист та право подавати письмові пояснення. Цими правами ОСОБА_1 не забажав скористатися, навпаки торопив інспектора поліції щоб той скоріше робив свою роботу та відпустив його.

В силу ст.ст.245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаназясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і обєктивногозясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їхбезпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом здобуто не було, а ті обставини, з яких останній просить скасувати постанову, на думку суду, наведені з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

При вказаних обставинах, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР №851388 від 20.02.2017 року відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Водночас, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки до компетенції суду не відноситься вирішення питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160, 162, 163, 171-2 КАС України, ст. 22, ст. 122 ч.1,ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

На постанову у частині відмови в задоволені позову, може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня її отримання.

Суддя П.І. Папаценко