Справа № 810/3419/16
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року 810/3419/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.04.2016 № /105, № /105 та рішення про застосування штрафних санкцій від 18.04.2016 № 103/17-2.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення ним вимог податкового законодавства є необґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення - протиправними.

Сторони до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, представник відповідача про причини не явки суд не повідомив.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що працівниками податкового органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету єдиного податку, податку на доходи фізичних осіб на нарахування ФОП ОСОБА_1 за період з 0101.2014 по 31.12.2014, про що складно акт перевірки від 15.03.2016 № 225/17-2/273960029/52 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

п. 292. 1 ст. 292, п.п. 293.3.2 п. 293.3 ст. 293 ПК України, а саме заниження валового доходу за період з 01.01.2014 по 30.09.2014 у сумі 229500, 00 грн., що призвело до заниження суми єдиного податку, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 11475, 00 грн.;

п. 177.2 ст. 177 ПК України, у результаті чого занижено чистий дохід, який підлягає оподаткуванню у сумі 765400, 00 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сум 129387, 18 грн., у тому числі за 2014 рік;

п. 3 ст. 7, п. 8 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме не нараховано та не сплачено ЄСВ у сумі 3803, 85 грн. в т.ч. за січень - вересень 2014 у сумі 3803, 85 грн.

абз. 2 п. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме: заниження суми єдиного соціального внеску, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 21554, 95 грн.

На підставі акту перевірки від 15.03.2016 року відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 18.04.2016 № /105, № /105 та рішення про застосування штрафних санкцій від 18.04.2016 № 103/17-2.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями та рішенням про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду.

Як слідує з акту перевірки, за період 01.01.2014 по 30.09.2014 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування та являвся платником єдиного податку 3 групи, а з 01.10.2014 по 31.12.2014 року - на загальній системі оподаткування.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ БК «Будмонтаж» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання консультаційних послуг № 1 від 04.06.2014 року.

На виконання даного договору позивачем надано ТОВ БК «Будмонтаж» консультаційні послуги згідно актів виконаних робіт від 19.08.2014, 28.08.2014, 02.09.2014, 22.09.2014, 01.10.2014, 14.10.2014, 27.10.2014, 29.10.2014, 30.10.2014, 10.11.2014, 17.11.2014, 24.11.2014, 27.11.2014, 03.12.2014, 08.12.2014, 15.12.2014, 22.12.2014, 24.12.2014, 24.12.2014, 29.12.2014 в рахунок оплати за отримані послуги останній перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у сумі 994900, 00 грн.

Отже, на думку відповідача позивачем було занижено валовий дохід за період з 01.01.2014 по 30.09.2014 на суму 229500, 00 грн. та занижено чистий дохід, який підлягає оподаткуванню, на суму 765400, 00 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 129387, 18 грн. за 2014 рік

Згідно поданих декларацій платника єдиного податку 3 групи сума валового доходу позивача за період з 01.01.2014 по 30.09.2014 становила 0, 00 грн.

Відповідно до декларації про майновий стан і доходи за 2014 дохід позивача становив - 0,00 грн.

Судом встановлено, що дійсно між ТОВ БК «Будмонтаж» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання консультаційних послуг № 1 від 04.06.2014 року та за виконання якого позивачем було отримано грошові кошти за період з 01.01.2014 по 30.09.2014 - 229 500 грн. та за період з 01.10.2014 по 31.12.2014 - 765 400 грн., однак, зазначені кошти позивачем були повернуті ТОВ «Будмонтаж» на підставі акту № 1 від 29.08.2014 та акту № 2 від 30.12.2014, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 29.08.2014 № 321 та від 30.12.2014 № 895.

Таким чином, позивачем не було отримано доходу на загальну суму 994 900, 00 грн., отже подані ним декларації відповідали дійсності.

Щодо порушення позивачем п. 3 ст. 7, п. 8 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», тобто, ненарахування та не сплату ЄСВ у сумі 3803, 85 грн. за січень - вересень 2014, та абз. 2 п. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: заниження суми єдиного соціального внеску, який підлягає сплаті до бюджету, у сумі 21554, 95 грн. за жовтень - грудень 2014, то суд зазначає, що вони є похідними від заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 129387, 18 грн.

Оскільки суд дійшов висновку, що позивачем вірно зазначено у поданих деклараціях свій дохід за 2014 рік, який становив - 0,00 грн., то, відповідно, не відбулося і заниження суми єдиного соціального внеску, який підлягає сплаті до бюджету, у сумі 21554, 95 грн. за жовтень - грудень 2014.

У той же час, відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій від 18.04.2016 № 103/17-2, яким донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2014 рік вцілому та застосовано штрафні санкції на всю суму донарахованого єдиного внеску.

Контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів, забезпеченням застосування та своєчасністю стягнення сум фінансових санкцій, передбачених податковим законодавством, покладено на органи Державної податкової служби.

Суд, як орган влади, не наділений повноваженнями по контролю і перевірці правомірності та обґрунтованості визначення платниками податків розміру зобов'язань.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд не має права перебирати на себе повноваження платників податків та податкового органу щодо визначення розміру податкових зобов'язань.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач з клопотанням про відшкодування судових витрат до суду не звертався, дане питання при прийнятті рішення у справі судом не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-72, 86, 94, 97, 122, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

в с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.04.2016 № /105, № /105 та рішення про застосування штрафних санкцій Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.04.2016 № 103/17-2.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.