Справа № 377/271/17
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/271/17

Провадження №2-а/377/32/17

05 травня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої- судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, третя особа управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, про визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень,-

УСТАНОВИВ:

14 квітня 2017 року до Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про безпідставну видачу ОСОБА_2 5 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році, серії НОМЕР_1, категорія 4, його вилучення та припинення надання пільг і компенсацій, передбачених законом, для даної категорії осіб, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією позивачеві було видане посвідчення встановленого зразку серії НОМЕР_2 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році на підставі довідки встановленого зразку (додаток 7 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) за № 6748, виданої 24 квітня 2001 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Як зазначено у даному посвідченні, воно є безстроковим та діє на всій території України. По даний час будь-якого рішення про визнання посвідчення недійсним відповідним компетентним органом не приймалося. В 2016 році вона звернулася до УПФУ в м.Славутичі Київської області з питання призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку з врахуванням наявного у неї статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, категорія 4. За зверненням УПФУ в м.Славутичі Київської області Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації було прийнято рішення щодо необґрунтованості видачі позивачеві вищезазначеного посвідчення та його вилучення, припинення надання їй пільг та компенсацій, передбачених законом для цієї категорії осіб, про що позивача повідомили листом від 16 листопада 2016 року за № 05-49-2156, який вона отримала в листопаді 2016 року. На підставі зазначеного листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на ім'я позивача від управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області надійшла письмова вимога від 12 грудня 2016 року за № 08-08/2484 про необхідність здачі нею посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році. Посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році було видано позивачеві на підставі та у порядку, визначеному Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та прийнятому на його виконання підзаконному акту - постанови Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року «Про затвердження порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 12 даної постанови уряду передбачені підстави та порядок можливого вилучення посвідчень певної категорії осіб, віднесених до потерпілих від Чорнобильської катастрофи або учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В той же час зазначеним нормативним документом не передбачено порядку та підстав вилучення посвідчень, виданих такій категорії осіб, які постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4. Не наділений такими повноваженнями і Департамент соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області. Виходячи з наведеного, позивач вважає рішення та дії Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації про визнання безпідставною видачу їй посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році, його вилучення і припинення надання їй пільг та компенсацій, передбачених законом для даної категорії осіб, неправомірними та такими, що порушують її права та інтереси, гарантовані державою.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що з 23 липня 1988 року її чоловік ОСОБА_3 був прийнятий на роботу на Чорнобильську АЕС . В зв'язку з чим їхня сім'я прийняла рішення переїхати з м.Томська-7, де вони проживали, до м. Славутича на постійне місце проживання. Її чоловікові на підставі його заяви було виділене в жовтні 1988 року службове жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та виданий ордер. Але в дане жиле приміщення вони не заселялися та не прописувалися, оскільки чекали вирішення питання щодо виділення їм іншої квартири більшої площі. На початку листопада 1988 року її чоловіку на їхню сім'ю були виділене інше жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2., в яку вони заселилися в листопаді 1988 року ще до офіційного документального оформлення, оскільки вони з сім'єю вже фактично приїхали до м.Славутича на постійне проживання. Після того, як інша сім'я відмовилася від заселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_2, ця квартира була запропонована її чоловіку, і вона разом з сином переїхала в листопаді 1988 року до м.Славутича та постійно оселилася в цій квартирі. Рішення виконкому про виділення їм житла за цією адресою було прийняте лише в січні 1989 року, на підставі якого і був виданий ордер на це житло. Відповідно, тільки після цього вони отримали можливість прописки за адресою виділеного їм житла, де вона і була зареєстрована з 31 січня 1989 року, хоча фактично вона разом з дитиною приїхали до м.Славутича у листопаді 1988 року і саме з цього періоду часу вони жили у виділеній їм квартирі. На підставі показань свідків та документів, які підтверджували факт її проживання з листопада 1988 року в м.Славутичі, комісією по вирішенню спірних питань визначення статусу потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи при виконкомі Славутицької міської ради Київської області було прийнято рішення про визнання за нею статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи з наступною видачою посвідчення категорії 4 серії В. Тому рішення відповідача про безпідставну видачу їй посвідчення є протиправним.

Відповідач - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, проте свого представника до суду не направив, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, причини неявки суд не повідомив. Заперечення на адміністративний позов до суду не надіслав.

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, третя особа у справі, повідомлене про час та місце судового засідання належним чином, свого представника в судове засідання не направило. Від начальника управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги не підтримують повністю.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона є дружиною племінника чоловіка позивача. До переїзду в м.Славутич її сім'я та сім'я позивача проживали в м.Томськ-7. В листопаді 1988 року в один і той же день вони разом приїхали з позивачем на постійне місце проживання в м.Славутич, де і проживають по цей час.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він є другом сім'ї позивачів. З 31.10.1988 року він працював разом з чоловіком позивача на ЧАЕС та проживав у вахтовому містечку. З 07.11.1988 року чоловік позивача ОСОБА_3 запропонував йому пожити в квартирі, яку щойно йому виділили за адресою: АДРЕСА_2. На дану пропозицію він погодився і проживав у вищевказаній квартирі з 07.11.1988 року приблизно два тижні, поки не приїхала позивач разом із сином на постійне місце проживання до м.Славутича.

Вислухавши пояснення позивача та показання свідків, дослідивши подані документи і матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, позивач у справі зареєструвала шлюб 01 червня 1984 року з ОСОБА_3 в ЗАГСі м.Томська -7 , про що був здійснений актовий запис № 363(а.с. 15).

Відповідно до довідки виконавчого комітету міської ради народних депутатів м.Томська-7 № 166 від 04.07.1988 року ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_7 проживали в м.Томськ-7 за адресою: АДРЕСА_3(а.с. 30).

Як вбачається з пояснень позивача, з 23 липня 1988 року її чоловік ОСОБА_3 був прийнятий на роботу на Чорнобильську АЕС .

Заявою чоловіка позивача ОСОБА_3 підтверджено, що 26 липня 1988 року він звернувся до директора Чорнобильської АЕС з проханням надати йому службове жиле приміщення в м.Славутичі на склад сім'ї 3 чоловіка: він, його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 20).

На підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради народних депутатів № 155 від 11.10.88, копія витягу з якого долучена до справи, видано ордер на заселення службового жилого приміщення в м.Славутичі ОСОБА_3 на склад сім'ї із 3 чоловік: він, його дружина, син, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1(а.с. 31).

Зазначені обставини також підтверджені копією ордеру на службове жиле приміщення, який отримано було ОСОБА_3 11 жовтня 1988 року(а.с. 33).

Як пояснила в судовому засіданні позивач, в дане жиле приміщення їх сім'я не заселялися та не прописувалися, оскільки чекали вирішення питання щодо виділення їм іншої квартири більшої площі. На початку листопада 1988 року ОСОБА_3 на їхню сім'ю були виділене інше жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2, в яку вони заселилися в листопаді 1988 року ще до офіційного документального оформлення, оскільки вони з сім'єю вже фактично приїхали до м.Славутича на постійне проживання. В зв'язку з переїздом до м.Славутича її чоловік ОСОБА_3 27 жовтня 1988 року підписав з Томським транспортно-експедиційним агентством доручення-опис на отриманням домашніх речей та 28 жовтня 1988 року оформив накладну на перевезення вантажу в контейнері до м.Чернігова.

Вказані обставини підтверджені копією доручення-опису на отриманням домашніх речей, підписаним 27 жовтня 1988 року ОСОБА_3 з Томським транспортно-експедиційним агентством, та копією накладної, оформленої ним 28 жовтня 1988 року на перевезення вантажу в контейнері до м.Чернігова Україна(а.с. 38, 42).

З копії трудової книжки позивача видно, що 16 листопада 1988 року вона була звільнена за останнім місцем роботи в м.Томськ-7 через з виїзд із міста в зв'язку з переводом її чоловіка(а.с. 16-27).

Згідно виписки з амбулаторної карти сина позивача ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, 10 грудня 1988 року було звернення до хірурга ЦМСЧ-126, МЗ СРСР, м.Славутич,-діагноз: дискинезія ЖВП(а.с. 37).

На підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради народних депутатів № 4 від 24.01.89, копія витягу з якого долучена до справи, видано ордер на заселення службового жилого приміщення в м.Славутичі ОСОБА_3 на склад сім'ї із 3 чоловік: він, його дружина, син, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджено також копією ордеру на службове жиле приміщення, який отримано було ОСОБА_3 26.01.89 року (а.с. 34).

Відповідно до довідки КП «ЖКЦ» форми 3 № 302 від 03.03.2017 року ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: Київська область, АДРЕСА_2 з 31.01.1989 року по 04.09.2015 року(а.с. 40).

Довідкою КП «ЖКЦ» форми 3 № 303 від 03.03.2017 року підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрована з 04.09.2015 року за адресою: Київська область, м.Славутич, Московський кв-л, буд.58(а.с. 41).

Не дивлячись на те, що позивач була зареєстрована в м.Славутичі за адресою: АДРЕСА_2 з 31.01.1989 року, але досліджені письмові докази та показання свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 свідчать про факт постійного проживання позивача на території м.Славутича Київської області, який був віднесений до зони посиленого радіоекологічного контролю, з листопада 1988 року і по даний час.

4 квітня 2001 року ОСОБА_2, як особа, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років станом на 1 січня 1993 року, маючи право на отримання статусу потерпілої особи категорія 4, звернулася з заявою до комісії по вирішенню спірних питань визначення статусу потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи при виконкомі Славутицької міської ради Київської області про видачу їй посвідчення потерпілої особи(а.с. 35).

Згідно протоколу засідання комісії за № 67 від 06.04.2001 року було прийнято рішення про визнання за позивачем статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи з наступною видачою посвідчення категорії 4 серії В(а.с. 36).

5 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією позивачеві було видано посвідчення встановленого зразку серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році. Посвідчення безстрокове і діє на всій території України (а.с. 14).

Підставою для видачі посвідчення стала довідка виконавчого комітету Славутицької міської ради № 6748 від 24.04.2001 року, видана ОСОБА_2 про те, що вона постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, і вона на 1 січня 1993 року проживала у цій зоні не менше чотирьох років - в м.Славутичі з 10.11.1988 року по теперішній час(а.с. 45).

Як вбачається з пояснень позивача, в 2016 році вона звернулася до УПФУ в м.Славутичі Київської області з питання призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку з врахуванням наявного у неї статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, категорія 4.

За зверненням УПФУ в м.Славутичі Київської області Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації було прийнято рішення щодо необґрунтованості видачі позивачеві вищезазначеного посвідчення та його вилучення, припинення надання їй пільг та компенсацій, передбачених законом для цієї категорії осіб, про що зазначено у листі від 16 листопада 2016 року за № 05-49-2156(а.с. 44).

На підставі зазначеного листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на ім'я позивача від управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області надійшла письмова вимога від 12 грудня 2016 року за № 08-08/2484 про необхідність здачі нею посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році(а.с. 43).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи публічно-правовий спір, суд виходить з встановлених обставин справи та відповідних їм наступних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі Закон № 796-ХІІ) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорони їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення.

Як зазначено у ст.9 Закону № 796-ХІІ, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи -громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За правилом п.4 ч.1 статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років

Досліджені письмові докази та показання свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 свідчать, що з листопада 1988 року позивач проживає у м.Славутичі, яке постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Зважаючи на те, що позивач більше 4 років проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю, їй було видано посвідчення потерпілої категорії 4 серії НОМЕР_1, оскільки в розумінні Закону №796 - XII вона безумовно є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

За змістом статей 14 і 65 Закону №796 - XII для встановлення пільг і компенсацій вказаним особам встановлюється категорія 4 та видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.4 ст.65 Закону №796 - XII видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчою влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Статтею 15 Закону №796 - XII передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Положення статті 15 Закону №796-XII кореспондуються з приписами пункту 10 Порядку №51, відповідно до якого особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років посвідчення видаються на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Як встановлено в судовому засіданні, 5 травня 2001 року Київською облдержадміністрацією було видане ОСОБА_2 посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році на підставі довідки встановленого зразку (додаток № 7 до Порядку № 51) за № 6748, виданої 24 квітня 2001 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області у відповідності до вимог статті 15 Закону №796-XII.

Зазначені обставини свідчать про те, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році було видано позивачеві на підставі та у порядку, визначеному Законом №796-XII та прийнятому на його виконання підзаконному акту - постанови КМУ № 51 від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як зазначено у даному посвідченні, воно є безстроковим та діє на всій території України. По даний час будь-якого рішення про визнання посвідчення недійсним відповідним компетентним органом не приймалося.

Пунктом 12 Порядку № 51 передбачені підстави та порядок вилучення посвідчень певної категорії осіб, віднесених до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а саме осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, а також осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Натомість зазначеним Порядком № 51 не передбачено порядку та підстав вилучення посвідчень, виданих такій категорії осіб, які постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4.

Положенням про Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 05.02.2013 №43, не передбачено повноважень Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації приймати рішення про безпідставну видачу посвідчень громадянам, які постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році, категорія 4, його вилучення та припинення надання пільг і компенсацій, передбачених законом, для даної категорії осіб.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про безпідставну видачу ОСОБА_2 5 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році, серії НОМЕР_1, категорія 4, прийнято відповідачем поза межами його повноважень, що є підставою для його скасування.

Виходячи з цього, адміністративний позов слід визнати обґрунтованим і задовольнити у повному обсязі.

Згідно правил ст. 94 КАС України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору на суму 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про безпідставну видачу ОСОБА_2 5 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році, серії НОМЕР_1, категорія 4, його вилучення та припинення надання пільг і компенсацій, передбачених законом, для даної категорії осіб.

Стягнути з Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 10 травня 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька