Справа № 154/2773/16,2а/154/61/16
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/3379/17

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду - Мікула О.І., перевіривши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погодившись із цією постановою, Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2017 року вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано 30-ти денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для звернення до Львівського апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням в ній поважних причин пропуску цього строку та доказів на підтвердження цих обставин.

Апелянт подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що у зв'язку з відсутністю фінансування апелянт не мав змоги сплатити судовий збір, і, як наслідок, був позбавлений права на апеляційне оскарження постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 листопада 2016 року. Лише з 01 січня 2017 року Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII наділене можливістю реалізувати своє право на апеляційне оскарження та фактичний розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому 27 лютого 2017 року повторно звернувся з апеляційною скаргою.

Суд не вважає наведені в заяві причини пропуску строку на звернення до суду поважними, виходячи з таких підстав

Відповідно до ч.6 ст.108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак, після усунення обставин, які були підставою для повернення апеляційної скарги, її може бути подано повторно. При цьому, у випадку повторного подання апеляційної скарги, до неї застосовуються ті ж вимоги, що у випадку первинного оскарження, у тому числі й дотримання строків на подання апеляційної скарги.

Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Апелянт у випадку повернення первісної апеляційної скарги, повинен вживати невідкладних заходів щодо усунення недоліків, які стали причиною повернення останньої.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції прийнята 30 листопада 2016 року, з первинною апеляційною скаргою відповідач звернувся 19 грудня 2016 року, ухвала про повернення первинної апеляційної скарги постановлена 03 лютого 2017 року, від сплати судового збору відповідач звільнений з 01 січня 2017 року, разом з тим, повторно апеляційну скаргу направлено до суду 27 лютого 2017 року, поважних причин пропуску цього строку на апеляційне оскарження та доказів на підтвердження цих обставин суду не навів.

Суд звертає увагу на те, що з прецедентного права Європейського Суду вбачається, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, суд наголошує на тому, що своєчасність фінансування органів державної влади та їх видатків є безпосереднім обов'язком держави. При цьому, суд не визнає відсутність коштів для сплати судового збору як поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження.

Так, у рішенні Європейського суду з справ людини у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що апелянту було надано достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги під час первинного оскарження судового рішення, однак такий недоліків не усунув.

Суд звертає увагу на значний розрив у часі між постановленням рішення суду першої інстанції, первинним та повторним поданням апеляційної скарги, а відновлення провадження через значний проміжок часу у зв'язку із поновленням строку на апеляційне оскарження може порушувати принцип юридичної визначеності.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, вважаю, що відповідно до вимог абз.2 ч. 4 ст. 189 КАС України у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, у зв'язку з тим, що апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, оскільки наведені в клопотанні про поновлення на апеляційне провадження причини пропуску такого строку не є поважними.

Керуючись абз.1,2 ч.4 ст.189 КАС України, суддя -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Суддя О.І. Мікула