Справа № 806/862/17
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м.Житомир справа № 806/862/17

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Кривенко Л.М.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання повторно розглянути заяву,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0700 га для індивідуального садівництва на території Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер :07:000:0134;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0700 га для індивідуального садівництва на території Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер :07:000:0134, відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.05.2015 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,07 га для ведення садівництва на території Житомирського району Глибочицької сільської ради згідно викопіювань, що були додані до зазначеної заяви. 05.01.2017 року відповідач листом №П-8516/0-75/6-17 відмовив у затвердженні проекту землеустрою та оформлені права власності на вказану земельну ділянку, оскільки згідно листа садово - городнього товариства "Автомобілістів" від 04.01.2017 спірна земельна ділянка розташована на території С.Т.Г. за №150 і передана громадянину ОСОБА_3 Позивач дану відмову вважає незаконною, оскільки на момент його звернення до відповідача спірна земельна ділянка була вільною, не відносилась до земель садово - городнього товариства "Автомобілістів" і було надано дозвіл саме йому на виготовлення проекту землеустрою та погоджено вказаний проект.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

12.05.2015 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,07 га для ведення садівництва на території Житомирського району Глибочицької сільської ради. До заяви були додані: копія паспорту, копія ідентифікаційного номера, викопіювання, довідка форми 6-Зем (а.с.10).

31.07.2015 року позивачем від відповідача було отримано наказ № 6-230/0/37-15-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою (а.с.12). На підставі вказаного наказу, 14.08.2015 року було укладено договір з ФОП ОСОБА_4 за № 98 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.13).

ФОП ОСОБА_4 було виконано зобов'язання по вищевказаному договору та розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власність із земель запасу площею -0,0700 га для індивідуального садівництва на території Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області. Розроблений проект землеустрою був наданий на погодження до головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

05 листопада 2015 року головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області був наданий висновок №232/дгк, в якому зазначалося, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 не повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим стандартам, нормам і правил, повертається на доопрацювання (а.с.33). Зазначені недоліки були усунуті проектною організацією і проект надано на повторне погодження.

Як вбачається з титульної сторінки проекту, 02.02.2016 (а.с.14), відділом державної землевпорядної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області було перевірено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки після доопрацювання та встановлено, що всі зауваження виправлено, у зв'язку з чим 23.02.2016 було внесено зміни до державного земельного кадастру про присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру :07:000:0134. По результату таких дій на ім'я позивача було видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, датований 23.02.2016 (а.с.35).

На неодноразові звернення позивача до відповідача щодо отримання примірника висновку про погодження проекту землеустрою, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області своїм листом від 15.09.2016 року повідомило, що проект землеустрою розглянуто та встановлено, що останній має недоліки, а саме: відсутній кадастровий номер земельної ділянки (а.с.38). Дане твердження суперечить вищезазначеному, так як кадастровий номер був присвоєний.

05.01.2017 відповідач листом № П-8516/0-75/6-17 повідомив, що відмовляє позивачу в затвердженні проекту землеустрою та оформленні права власності на вказану земельну ділянку, оскільки згідно листа садово-городнього товариства "Автомобілістів" від 04.01.2017, спірна земельна ділянка розташована на території С.Т.Г. за № 150 і передана громадянину ОСОБА_5

Аналогічне було підтверджено і листом від 03.02.2017 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, який був направлений ОСОБА_1 (а.с.38 зворот).

Не погоджуючись із даним рішенням та вважаючи відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у затвердженні проекту землеустрою та оформленні права власності на земельну ділянку протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами статті 33 Земельного кодексу України, передбачено, що громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, використання земель особистого селянського господарства здійснюється відповідно до закону.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У відповідності до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Приписами ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Порядок погодження проектів із землеустрою регулюється статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

За правилами ч.4 ст.186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобовязані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний проекти землеустрою безпосередньо їх розробником був наданий на погодження до головного управлінню Держгеокадастру у Житомирській області.

Відповідачем у висновку №232/дгк від 05.11.2015 року було зазначено про недоліки проекту, які в подальшому були усунені проектною організацією і проект надано на повторне погодження

Здійснивши системний аналіз наведених правових норм та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд погоджується із твердженнями позивача та зазначає, що при відмові позивачу у затвердженні проекту та оформлені права власності на земельну ділянку відповідачем не зазначено жодної правомірної підстави для такої відмови відповідно ст.186 Земельного кодексу України .

Суд критично ставиться до доводів відповідача, викладених у листі від 05.01.2017 №П-8516/0-75/6-17 та у письмових запереченнях на підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою та оформлені права власності на земельну ділянку, що земельна ділянка закріплена за членом С.Т.Г. "Автомобіліст" гр.ОСОБА_5.

Суд звертає увагу, що відповідачем під час винесення оскаржуваного рішення та на момент розгляду справи не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження своєї позиції.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем належним чином доведено, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано протиправність дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови позивачу в затвердженні проекту землеустрою та оформлені права власності на земельну ділянку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, що при ухваленні судового рішення на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюждетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись статтями 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0700 га для індивідуального садівництва на території Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер :07:000:0134.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,0700 га для індивідуального садівництва на території Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер :07:000:0134 - у відповідності до вимог чинного законодавства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 640,00 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 05 травня 2017 р.