Справа № 2-а-9979/09/1570
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а-9979/09/1570

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 р.

Справа № 2-а-9979/09/1570

Категорія:8.2.6

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Касєвич К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Електро»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2010 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Електро»до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне встановлення обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржене судове рішення та постановити нове, яким задовольнити позов повністю.

Відповідач письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Посилаючись на доводи викладені у запереченнях на позов пояснив, що позивач порушив порядок ведення податкового обліку, що призвело до порушень податкового законодавства, які були зафіксовані в акті перевірки.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції встановив, що працівниками ДПІ у Київському районі м. Одеси на підставі направлень від 18 березня 2009 року та від 31 березня 2009 року була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Євро - Електро»з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2008 року, за наслідками якої 10 квітня 2009 року було складено акт № 1163/64/23-02/31693288.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, п.5.9 ст.5, п.п.11.2.1 п.11 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 318 195 грн. та порушення п.п.7.4.1 п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»в наслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 28 862 грн. за грудень 2008 року.

Встановлено розбіжності між показниками відображеними у податкових деклараціях та між показниками відображеними у первинних бухгалтерських документах позивача, також завищення валових витрат за 2008 рік. Позивачем неправильно визначено балансову вартість товарів на оптових складах та безпідставно відображено по бухгалтерському обліку списання у серпні 2008 року товару, який в оборотно-сальдових відомостях відображено як отриманий у серпні 2008 року. Відвантаження іншим покупцям, отриманого від НВФ у вигляді ТОВ «Югтрансенерго»товару позивачем не доведено.

Під час проведення перевірки позивачем було надано акт приймання –здачі робіт від 26 грудня 2008 року ТОВ «Інтер-Груп»у вартості яких сплачено й ПДВ. Товаро-транспортні накладні не було надано, а з акту неможливо встановити чи мають ці роботи відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Євро - Електро»та з якою метою були придбані ці роботи. Тобто не було підтверджено факт використання зазначених робіт у подальшій господарській діяльності підприємства.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що з 18 по 31 березня 2009 року ДПІ у Київському районі м. Одеси провела планову виїзну перевірку ТОВ «Євро - Електро»з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2008 року.

10 квітня 2009 року було складено акт про результати перевірки № 1163/64/23-02/31693288, яким зафіксована невідповідність балансової вартості товарів на оптових складах у первинних документах бухгалтерського обліку даним зазначеним позивачем у в таблиці 1 додатка К/1 до декларації про податок на прибуток підприємства за 9 місяців 2008 року та за 2008 рік і неправомірність віднесення до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2008 року суми податку сплаченого за виконання робіт ТОВ «Інтер-Груп»та не доведено факт використання наданих послуг у своїй господарській діяльності.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо неправомірності списання товару у серпні 2008 року.

На виконання договору №6/1/2-1 від 19.02.2008 року ТОВ «Євро-Електро»з Військовою частиною К1410 по виконанню робіт з реконструкції системи енергопостачання із заміною електрообладнання (а.с.47-52) позивачем поставлено Військовій частині К1410 джерело безперебійного живлення ИБП 200 кВа, у кількості 2 шт., які виготовлені зі складових, що були отримані у серпні 2008 року. Факт відвантаження товару підтверджується товаро-транспортною накладною. Представник позивача пояснив, що до перевірки працівникам ДПІ надавались усі первинні документи, але товаро-транспортні накладні не були враховані. Представник відповідача не міг пояснити суду причину неврахування цих документів підчас перевірки та відсутність переліку документів, які надавались для перевірки, в акті про результати перевірки.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо неправомірності віднесення ТОВ «Євро-Електро»до складу валових витрат вартість робіт, отриманих згідно договору з ТОВ «Інтер-Груп»у 4 кварталі 2008 року. Товарність цієї угоди та використання отриманих робіт у подальшій господарській діяльності підтверджена належними доказами договором, актом приймання-сдачі виконаних робіт, податковою накладною, платіжним документом, видатковою накладною (а.с.40-44) товаро-транспортною накладною.

Згідно п. 5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п 5.2.1 п. 5.2. ст.5 Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9. п.5.3 ст.5 Закону встановлено, що до складу валових витрат не належать будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 5.9. ст.5 Закону на платника податку покладено обов’язок вести податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді.

У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) відповідно до п. 11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно п.п.7.4.1. п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Таким чином, Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи по суті допустив неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, а його висновки не відповідають обставинам справи, у зв’язку з чим було допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, а постанова суду скасована та ухвалена нова про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст. 207, 212 ч. 5 ст. 254 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Електро»задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2010 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Електро»задовольнити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 11 березня 2011 року

Головуючий: суддя Домусчі С.Д.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.