Справа № 200/3663/16-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

04.04.2017Справа № 200/3663/16-а
Провадження №2а/200/224/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі про зобов'язання поновити виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, з урахуванням уточненого позову просив визнати дії відповідача щодо відмови в поновлені виплати пенсії за віком протиправними та зобов'язати відповідача поновити виплату йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з 07.10.2009 року, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним законодавством.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він постійно мешкає у державі Ізраїль. До виїзду за постійне місце проживання за кордон він проживав у м. Дніпропетровську та отримував пенсію за віком на пільгових умовах з 06.01.1989 року, виплата якої була припинена у зв'язку з виїздом позивача за межі України. 06.02.2016 року позивач, через свого представника, звернуся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії за віком. Листом відповідач повідомив позивачу, що заяво про поновлення пенсії подається особисто за місцем перебування на обліку, запропоновано надати документ, що посвідчує місце проживання (реєстрації) та наведено перелік документів для призначення пенсії. Позивач вважає цю відмова є неправомірною та просить зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року, тобто з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення про неконституційність положень Закону щодо осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не з'явився, надав до суду письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена Бабушкінським відділом соціального захисту населення м. Дніпропетровська 01.10.1994 року. Позивачу була припинена виплата у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання в Ізраїль, на час перебування позивача за кордоном.

Позивач, через свого представника, 02.02.2016 року, звернувся до відповідача про поновлення раніше призначеної пенсії за віком.

Листом від 17.02.2016 року за вих. № Е-17 позивачу була надана відповідь, в якій було відмовлено в поновлені пенсії, оскільки за даними управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської у м. Дніпропетровську ради його пенсійна справа на зберіганні в архіві відсутня, а тому йому необхідно надати низку документів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Позивачем через представника була подана заява до відповідача про поновлення виплати пенсії, тобто, саме до того органу пенсійного фонду, в якому позивач знаходився на обліку за місцем свого проживання до моменту виїзду на постійне місце проживання за кордон.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 вказаного Закону передбачалось, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року по справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту 2 частини 1 статті 49 та другого речення статті 51 Закону втратили чинність з 07.10.2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Таким чином, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, позивач має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Враховуючи викладене вбачається, що відмова а поновлені пенсії позивачу є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

При вирішення питання щодо часу, з якого має бути поновлення пенсія, суд виходить з правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 12.05.2015 року по справі №21-180а15, який відповідно до ст. 244-2 КАС України суд повинен застосувати. А саме, що з дня набрання чинності рішення №25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058-IV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне проживання за кордон. Тому вимога про зобов'язання відповідача поновити виплату позивачу пенсію за віком з 07.10.2009 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки за даними управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської у м. Дніпропетровську ради пенсійна справа позивача на зберіганні в архіві відсутня, тому для повного захисту прав позивача необхідно зобов'язати відповідача відновити пенсійну справу ОСОБА_1, відповідно до якої йому нараховувалась та призначалась пенсія з 01.10.1994 року.

Відповідно до ст. 94 КАС України необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську 551,20 грн. понесених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-11, 71, 99, 161-163, 1832 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі про визнання рішення протиправним та зобов'язання поновити виплату пенсії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі відновити пенсійну справу ОСОБА_1, відповідно до якої йому нараховувалась та призначалась пенсія з 01.10.1994 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі поновити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 07 жовтня 2009 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.