Справа № 308/9229/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Придачук О.А.,

при секретарі - Бомбушкар В.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Качур О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції 8-ї роти батальйону патрульної поліції УПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві ДПП НП Савчур І.І. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

06.09.2016 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 072223 від 20.08.2016 року, винесену інспектором патрульної поліції 8-ї роти батальйону патрульної поліції УПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві ДПП Савчур І.І. посилаючись на те, що вказаною постановою позивача було визнано винним в тому, що 20.08.2016 року о 20 год. 40 хв. в ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21013», н.з. НОМЕР_1 по а/д «Київ-Чоп» (796 км + 300 м), при зміні напрямку руху (перестроюванні), не показав світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. «Б» п. 9.2 Правил дорожнього руху України. У зв'язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного порушення вимог ПДР позивачем в розумінні ст. 122 КУпАП ним вчинено не було.

Також позивач зазначив, що відповідачем було позбавлено можливості позивача скористатися в повному обсязі його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП, а також позивач вказує, що відповідачем було незаконно розглянуто справу в Ужгородському ВП, оскільки Савчур І.І. не був працівником даного підрозділу, а закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи.

На підставі викладеного просив визнати дії інспектора патрульної поліції щодо складання вищевказаної постанови незаконними та скасувати вищезазначену постанову і закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу правопорушення.

Позивач вказує, що копія постанови ним була отримана лише 06.09.2016 року, у відповідь на запит за вхідним № М-509 від 29.08.2016 року, на підставі чого просить поновити йому строк на оскарження вищевказаної постанови.

В ході судового розгляду позивач зменшив позовні вимоги, виключивши з прохальної частини позовної заяви пункт щодо визнання дій інспектора незаконними.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, у своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив суд змінені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідачів, Качур О.М. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказуючи, що постанова була винесена без порушення та в межах чинного законодавства, на підставі наявних доказів, посилаючись на обставини та мотиви вказані у письмових запереченнях.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_1 проїжджаючи по трасі Київ-Чоп біля с. Глибоке, при перестроюванні, щоб пропустити поліцейський автомобіль, включав світловий покажчик повороту. ОСОБА_4 вказала, що сиділа на передньому пасажирському сидінні, хтось із пасажирів, які сиділи позаду пожартував, що треба дотримуватись правил дорожнього руху, оскільки позаду їде екіпаж патрульної поліції, а також зазначила, що при цьому, дивлячись на спідометр, бачила сигнал включеного поворотника, та оскільки в автомобілі було тихо, вона чула звуковий сигнал включеного поворотнику.

Під час розгляду справи, допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 20.08.2016 року, будучи на службі, їдучи в службовому автомобілі по трасі біля с. Глибоке, транспортний засіб, який їхав перед їх автомобілем, пропускаючи їхній службовий транспортний засіб, при перестроюванні не ввімкнув поворотник, після чого, їх екіпажом був зупинений даний автомобіль, з якого вийшов позивач і почав сперечатися з працівниками патрульної поліції, не надававши документів для встановлення особи, та називаючись різними іменами. Після чого патрульними поліції ОСОБА_1 був затриманий та доставлений у відділок, для встановлення особистості та складання постанови за фактом порушення ним ПДР. Зазначив, що відеореєстратора у їхньому службовому автомобілі не було, а відтак відеофіксація події, як доказ вчинення правопорушення, відсутня.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

20.08.2016 року інспектором патрульної поліції 8-ї роти батальйону патрульної поліції УПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві ДПП Савчур І.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії ДР № 072223, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно вищевказаної постанови 20.08.2016 року о 20 год. 40 хв. в ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21013», н.з. НОМЕР_1 по а/д «Київ-Чоп» (796 км + 300 м), при зміні напрямку руху (перестоюванні), не показав світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. «Б» п. 9.2 Правил дорожнього руху України, за що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов'язана з повним, всебічним і об'єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов'язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як видно з оскаржуваної постанови, в такій інспектор УПП обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні було досліджено ДВД-диск з відеозаписом, однак на такому не було виявлено відеофіксації моменту вчинення адміністративного правопорушення, а лише події які мали місце після зупинення автомобіля ВАЗ.

Відтак, суд не бере до уваги дані, зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано заперечень позивача, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не встановлено свідків події, та повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП. України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не надав жодних доказів того, що позивач керуючи транспортним засобом не виконав вимоги п.п. «Б» п. 9.2 ПДР України, а саме не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, як посадова особа, що винесла оскаржувану постанову, не з'ясував всіх обставин, які мають значення для справи, як цього вимагає ст. 280 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність постанови серії ДР № 07223 від 20.08.2016 року та вважає, що дану постанову слід скасувати, однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки, що стосується позовних вимог у частині закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1. складу адміністративного правопорушення, суд констатує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу частин 1 та 2 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ст.ст. 247, 248 КУпАП вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належить до дискреційних повноважень того органу, яким було винесено таку постанову, тобто у даному випадку до компетенції відповідача, а отже, позовні вимоги в частині закриття справи за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають.

Разом з тим, позивачу слід поновити строк звернення з позовом до суду, оскільки пропущений з поважних причин, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160, 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений законом, для звернення до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції 8-ї роти батальйону патрульної поліції УПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві ДПП НП Савчур І.І. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції 8-ї роти батальйону патрульної поліції УПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві ДПП НП Савчур І.І. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ДР № 072223 від 20.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, винесену інспектором патрульної поліції 8-ї роти батальйону патрульної поліції УПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві ДПП Савчур І.І. відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.А. Придачук