Справа № 199/8857/16-а
Суддя: Скрипник О. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8857/16-а
ПОСТАНОВА

іменем України

10.04.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську, про визнання дії неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В грудні місяці 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську, про визнання дії неправомірними, зобовязання вчинити певні дії.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що він в січні 2011 року досяг пенсійного віку та 11 квітня 2011 року звернувся до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську з заявою про призначення пенсії у відповідності до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (список №2).

Рішенням комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій №29 від 11.07.2011, яке оформлено протоколом №236 від 11.07.2011, Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровськувідмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком №2, посилаючись на те, що при перевірці факту пільгової роботи було встановлено, що в документах відсутні відомості про переведення ОСОБА_3 з 16.04.1979 газорізальником та з 20.11.1989 виконавцем робіт (особова картка ФТ-2), в особових рахунках ОСОБА_3 зазначений як слюсар-монтажник 5р. (1982,1985 роки), майстер (1986-1987 роки), виконавець робіт (1993 рік). Таким чином, не можливо зарахувати ОСОБА_3 пільговий стаж по Списку №2 періоди роботи з 16.04.1979 по 31.03.1986, з 01.04.1986 по 22.02.1988, з 27.07.1988 по 19.11.1989, з 20.11.1989 по 30.11.1993.

Позивач 11.02.2013 другий раз звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії у відповідності до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (список №2).

Нащо рішенням комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій №9 від 20.02.2013, яке оформлено протоколом №38 від 20.02.2013, Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську відмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком №2, посилаючись на відсутність пільгового стажу.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську щодо не призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком №2 та зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську здійснити призначення ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за списком №2 згідно довідки про середню заробітну плату, видану Дніпропетровським спеціалізованим управлінням №202 «Металургмонтаж», починаючи призначення з 05.06.2016 року.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, просив в задоволенні позовних вимогах відмовити, посилаючись на відсутність у позивача пільгового стажу, позивач не надав документів, які б підтверджували проведення робіт підприємством на новому будівництві, а також атестацію робочих місць позивачем не надано, а також позивач пропустив строк звернення до суду, який становить три роки.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в січні 2011 року позивач досяг пенсійного віку та 11 квітня 2011 року звернувся до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську з заявою про призначення пенсії у відповідності до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (список №2).

Рішенням комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій №29 від 11.07.2011, яке оформлено протоколом №236 від 11.07.2011, Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську відмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком №2, посилаючись на те, що при перевірці факту пільгової роботи було встановлено, що в документах відсутні відомості про переведення ОСОБА_3 з 16.04.1979 газорізальником та з 20.11.1989 виконавцем робіт (особова картка ФТ-2), в особових рахунках ОСОБА_3 зазначений як слюсар-монтажник 5р. (1982,1985 роки), майстер (1986-1987 роки), виконавець робіт (1993 рік). Таким чином, не можливо зарахувати ОСОБА_3 пільговий стаж по Списку №2 періоди роботи з 16.04.1979 по 31.03.1986, з 01.04.1986 по 22.02.1988, з 27.07.1988 по 19.11.1989, з 20.11.1989 по 30.11.1993.

Позивач 11.02.2013 другий раз звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії у відповідності до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (список №2).

Нащо рішенням комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій №9 від 20.02.2013, яке оформлено протоколом №38 від 20.02.2013, Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську відмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком №2, посилаючись на відсутність пільгового стажу.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції закону, що діяла на момент виникнення у нього права на пенсію, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно підрозділу 10 «а» розділу ХІV «Металообробка» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого постановами Кабінету міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 правом на пільгову пенсію користуються «автоматники холодновисадних автоматів», код професії 2151000а-10038.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Частиною 1, 4 ст.6 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційне, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України відносно відповідача діє імперативний принцип правого порядку за яким, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач виконував роботу зі шкідливими умовами праці, 55 років йому виповнилося 1956 року, суд вважає, що він отримав право на пенсію за Списком № 2, що підтверджується довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видані головним бухгалтером ДП ДСУ-202 ВАТ «Дніпро-механомонтаж».

Таким чином, суд вважає необхіднім зобов'язати Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську здійснити призначення ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за списком №2 згідно довідки про середню заробітну плату, видану Дніпропетровським спеціалізованим управлінням №202 «Металургмонтаж», починаючи призначення з 05.06.2016 року.

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську, про визнання дії неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську щодо не призначення ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за списком №2.

Зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську здійснити призначення ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах за списком №2 згідно довідки про середню заробітну плату, видану Дніпропетровським спеціалізованим управлінням №202 «Металургмонтаж», починаючи призначення з 05.06.2016 року.

Стягнути з Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровськуна користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Скрипник