Справа № 814/533/17
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/533/17

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

28 квітня 2017 року Справа № 814/533/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

про

визнання протиправною бездіяльність,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Форекс-Грейн» (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, за участю третьої особи – Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо ненадання у визначений законом строк висновку про повернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість в розмірі 1073154 грн.

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області направити до Головного управління державної казначейської служби України у Миколаївській області подання (висновок) про повернення надміру сплаченого податку на додану вартість у сумі 1073154 грн. на поточний рахунок Приватного підприємства «Форек-Грейн».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно та всупереч вимогам чинного законодавства не відшкодовує позивачу надміру сплачений ПДВ.

Відповідач надав суду письмове заперечення проти позову, в яких зазначив, що звернення позивача із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов’язань є передчасним, посилаючись на відкрите кримінальне провадження, під час якого буде проведено додаткову експертизу. Також, повернення надміру сплаченого ПДВ можливе лише на рахунок платника у системі електронного адміністрування ПДВ, а не на поточний рахунок позивача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження (ч. 6 ст. 128 КАС України).

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивачем 22.07.2016 року платіжним дорученням №7 помилково (надміру) перераховано суму податку на додану вартість до бюджету в сумі 1073154 грн (арк .с .11).

В подальшому вищезазначені рішення податкової були скасовані на підставі рішення контролюючого органу про результати розгляду скарги від 22.07.2016 року №2191/10/14-29-10-01-10 (арк .с. 12-14).

Позивач звернувся до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області (правонаступником якого є відповідач) із заявою про повернення помилково (надміру) сплачених сум грошових зобов’язань з ПДВ, в якій просив повернути помилково (надмірно) надмірно сплачені 1073154 грн. на свій поточний рахунок (арк . с. 9-10).

Листом від 06.03.2017 р. №896/10/14-02-0721 відповідач фактично відмовив позивачу у поверненні вищевказаних коштів та зазначив, що не має можливості повернути надміру сплачені кошти на поточний рахунок, посилаючись на п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України.

Позивач вважає відмову відповідача протиправною, у зв’язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям в контексті позовних вимог, суд врахував, що законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI.

Так, відповідно до п.п. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок зарахування наявних у платника податків переплат в рахунок інших платежів визначено статтею 43 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Під час розгляду справи відповідач з приводу наявної у позивача переплати з податку на прибуток та її розміру, як на дату звернення з відповідною заявою, так і станом на дату розгляду справи, не заперечував.

За змістом пунктів 43.3 та 43.4 статті 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Таким чином, законодавець передбачив, що повернення надміру сплачених грошових зобов'язань можливе у випадку безпосереднього звернення платника податку з відповідною заявою та за умови відсутності у нього податкового боргу.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Пунктом 1 Порядку №1146 закріплено, що він регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1146 повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларації за звітний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1146 після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Пунктом 8 Порядку №1146 передбачено, що у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за п'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними державному бюджету, для виконання вiдповiдному органу Казначейства.

Таким чином умовою повернення платнику податків з Державного бюджету України надміру сплачених грошових коштів є наявність висновку територіального органу ДФС про повернення такої суми або її частини.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду справи відповідачем не вчинено дій, спрямованих на повернення існуючої переплати з ПДВ у розмірі 1073154 грн. згідно напрямку, обраного позивачем.

Крім цього, відповідачем не надано суду жодного доказу стосовно існування у позивача податкового боргу, як на дату звернення позивача до податкового органу із заявою про повернення надміру сплачених сум, так і станом на день розгляду справи судом.

Суд не приймає посилання відповідача на п. 43.4-1. ст. 43 Податкового кодексу, як на причину не повернення позивачу коштів, адже в даній статті також зазначено, що у разі відсутності рахунка у системі електронного адміністрування ПДВ на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов’язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Крім того, безпідставним є і посилання відповідача на кримінальне провадження, в рамках якого повинно бути проведено повторну експертизу, оскільки на час розгляду справи кримінальне провадження закрито, про що свідчить відповідна постанова ГУ ДФС у Миколаївській області від 28.10.2016 року.

Отже, для вирішення спору суд врахував обов'язок державних органів, їх посадових та службових осіб згідно з абзацом другим ст.19 Конституції України діяти виключено в межах, порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідачем всупереч вимогам Податкового кодексу України та Порядку №1146 безпідставно не було підготовлено та направлено до органу Казначейства висновок про повернення залишку надміру сплаченої позивачем до Державного бюджету України суми з ПДВ у розмірі 1073154 грн.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо ненадання у визначений законом строк висновку про повернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість в розмірі 1073154 грн. (один мільйон сімдесят три тисячі сто п'ятдесят чотири гривні).

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області направити до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області подання (висновок) про повернення надміру сплаченого податку на додану вартість у сумі 1073154 грн. (один мільйон сімдесят три тисячі сто п'ятдесят чотири гривні) на поточний рахунок Приватного підприємства «Форекс-Грейн».

4. Присудити на користь Приватного підприємства «Форекс-Грейн» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області сплачений згідно квитанції 0.0.726774071.1 від 16.03.2017 року в сумі 1600 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич