Справа № 820/7180/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

820/7180/16

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"26" квітня 2017 р. № 820/7180/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрбор-Агро

до

Державної екологічної інспекції у Харківській області , третя особа - Чугуївська місцева прокуратура Харківської області,

про

визнання дій незаконними, скасування припису та претензії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ "Юрбор-Агро", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 12.09.2016 р. №02-25/142;

- скасувати претензію №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн. та розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до претензії №162 від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн.

- визнати незаконними дії посадових осіб Державної екологічної інспекції у Харківській області по складанню акту перевірки №510/01-04/02-09 про перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами та винесенню припису №02-25/142 від 12.09.2016 р., складанню претензії №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн. та розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до претензії №162 від 04.10.2016 р. №4474/01-25/02-11 на суму 946632,46 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що спірний припис зобов'язує ТОВ "Юрбор-Агро" отримати документи, що посвідчують право користування земельними ділянками державної власності. Проте, підприємство добросовісно користується спірними ділянками на підставі договору оренди і вважає, що висновки екологічної інспекції, покладені в основу спірного припису, ґрунтуються на недоведених фактах і не відповідають обставинам дійсності. З огляду на викладене, припис №02-25/142 від 12.09.2016 р. підлягає скасуванню, які і складена за наслідками перевірки претензія від 04.10.2016 р. №162 про відшкодування шкоди на суму 946632,46 грн.. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, Державна екологічна інспекція в Харківській області, з поданими позовом не погодився, надав свої письмові заперечення. В обґрунтування заперечень суб'єкт владних повноважень зазначив, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачені законом. Висновки щодо порушення позивачем природоохоронного законодавства є вірними, а спірні припис та претензія - підлягають виконанню. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача у судовому засіданні просив залишити позов без задоволення.

Чугуївська місцева прокуратура проти позову заперечувала, посилаючись на те, що договір оренди, на підставі якого позивача користується спірними земельними ділянками, укладений з порушенням законодавства, а тому не може бути доказом законного користування земельними ділянками. Прокурор прокуратури Харківської області, забезпечуючи участь у справі від Чугуївської місцевої прокуратури, у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що у період з 08.09.2016 р. по 12.09.2016 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Юрбор-Агро".

Результати проведеного заходу оформлені актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №510/01-04/02-09.

Висновками зазначеного акту, зокрема, пунктами 1 і 2 розділу "Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю)" встановлено наступне: 1. ТОВ "Юрбор-Агро" використовуються земельні ділянки державної власності (землі запасу), із земель сільськогосподарського призначення (несільськогоспадарські угіддя), площами 0,0328 га (площа забудови 0,0181 га) та 1,2281 га (площа забудови 0,2615 га), для експлуатації та обслуговування господарських будівель, що розташовані на території Катеринівської сільської ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області, без прийнятого рішення органу державної влади про надання ТОВ "Юрбор-Агро" земельних ділянок у власність або користування (оренду) та вчиненого правочину щодо земельних ділянок. Таким чином, ТОВ "Юрбор-Агро" допущено самовільне користування земельними ділянками площами 0.0147 га та 0,9666 га; 2. ТОВ "Юрбор-Агро" використовується земельна ділянка державної власності, із земель сільськогосподарського призначення (рілля), площею 145,99 га для ведення товарого сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Великобурлуцької селищної ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області, без прийнятого рішення органу державної влади про надання ТОВ "Юрбор-Агро" земельної ділянки у власність або користування (оренду) та вчиненого правочину щодо земельних ділянок. Таким чином, ТОВ "Юрбор-Агро" допущено самовільне користування земельною ділянкою площею 145,99 га.

12.09.2016 р. з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час згаданої перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області було винесено припис №02/25-142, яким ТОВ "Юрбор-Агро" приписано отримати документи, що посвідчують право користування зазначеними у висновках акту земельними ділянками до 08.12.2016 р. В якості обґрунтування зазначені посилання на ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

У подальшому, 04.10.2016 р., відповідачем стосовно ТОВ "Юрбо-Агро" складено претензію №162, якою підприємству запропоновано відшкодувати матеріальну шкоду, завдану державі самовільним зайняттям земельних ділянок, у загальну суму 946632,46 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб’єктом владних повноважень в основу спірних дій та рішень припису, а також суджень, відображених суб’єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 877 заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно ст. 6 Закону № 877 однією з підстав для здійснення позапланового заходу є: обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

Згідно п. 1,2 ст. 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Згідно п. 6 ст. 7 Закону № 877, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 на Державну екологічну інспекцію (Держекоінспекцію) покладено функції зі здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів, у зв'язку з ліквідацією Державної інспекції сільського господарства України та її територіальних органів.

Так, Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України.

Згідно п.п. 2 п. 4 вказаного Положення Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про використання та охорону земель.

Відповідно до п. 6.4 Положення, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що Держекоінспекція наділена повноваженнями щодо проведення перевірок щодо додержання вимог природоохоронного законодавства та охорони земельних ресурсів.

У відповідності до п.п. 3.8, 3.9, 4.3, 4.13, 4.19, 4.22, 4.23 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства позапланова перевірка проводиться за наказом органу Держекоінспекції та направленням на проведення перевірки керівника органу Держекоінспекції або його заступника. Тривалість позапланової перевірки не повинна перевищувати десяти робочих днів. Перед початком перевірки державні інспектори зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення на перевірку та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу Держекоінспекції, і надати копію направлення. Державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся. В останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

З положень наведених норм витікає, що складення за наслідками проведення перевірки, акту перевірки є обов'язком відповідача, як контролюючого органу, а не його правом. Відтак, відповідач, складаючи за наслідками перевірки, складаючи акт та претензію, діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачені законом. Викладене зумовлює залишення позову без задоволення в даній частині вимог.

Надаючи правову оцінку судженням відповідача, викладеним у згаданому акті перевірки, суд встановив, що відповідно до вказаного акту під час здійснення перевірки був встановлений факт порушень вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України, а саме самовільне користування земельними ділянками державної власності, із земель сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Катеринівської сільської ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області та Великобурлуцької селищної ради (за межами населених пунктів) Великобурлуцького району Харківської області, відповідно площами 0,0147 га, 0,9666 га, 145,99 га, без прийняття рішення органу державної влади про надання ТОВ “ЮРБОР-АГРО” земельних ділянок у власність або користування (оренду) та вчиненого правочину щодо земельних ділянок.

Як вбачається з акту, під час перевірки будь-які правовстановлюючі документи щодо права користування ТОВ “Юрбор-Агро” зазначеними земельними ділянками, посадовими особами відповідачами витребувані не були. В акті зазначено, що перевірка проводилась за інформацією наданою усно директором ТОВ “Юрбор-Агро”, тобто, суд звертає увагу, що висновки відповідача засновані лише на усних поясненнях, без урахування та дослідження відповідних документів.

За приписами ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Між тим, в судовому засіданні з досліджених матеріалів справи вбачається, що 23.09.2011 р. між ТОВ “Комсомольське” (правонаступником якого є ТОВ “Юрбор-Агро”) та Великобурлуцькою районною державною адміністрацією було укладено договір оренди землі № б/н. За цим договором ТОВ “Комсомольське” прийняло в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу, які знаходяться на території Великобурлуцької селищної ради та Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 162,00 га та 43,8 га відповідно.

Підставою для укладення вказаного вище договору було рішення комісії Великобурлуцької районної державної адміністрації з питань врегулювання земельних відносин від 06.09.2011 р.

Позивачем було надано витяг з протоколу №12/15 спільного засідання комісії Великобурлуцької районної державної адміністрації з питань врегулювання земельних відносин та районної робочої групи з питань раціонального та ефективного використання земель та запобігання порушень земельного законодавства від 06.09.2011 р.. З цього витягу вбачається, що Голові райдержадміністрації було рекомендовано переукласти з ТОВ “Комсомольське” договір оренди терміном до 1 року на використання земельних ділянок загальною площею 43,8 га, які розташовані на території Катеринівської сільської ради за межами населених пунктів та земельні ділянки загальною площею 162 га, які розташовані на території Великобурлуцької селищної ради із земель запасу.

Як вбачається з листа Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 24.11.2016 №01-45/2839 зазначений вище договір станом на 24.11.2016 є чинним, що також підтверджується листом Великобурлуцької селищної ради від 21.10.2016 №02-25/549 про розмір сплаченої орендної плати до місцевого бюджету, наданого у відповідь на запит ТОВ “Юрбор-Агро” від 20.10.2016 №216, довідкою Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 31.10.2016 №937/10/20-08-41 про розмір сплаченої орендної плати за землю за 2011 та 2012 роки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до ч.3 ст. 3 цього ж Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

На момент укладення договору оренди землі від 23.09.2011 р. законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації права оренди земельної ділянки. Закон України “Про оренду землі” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачав обов'язкову реєстрацію договору оренди землі, яка є адміністративним актом, тобто елементом щодо договору (ст.18 Закону). Як вбачається зі змісту укладеного договору оренди землі його сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, склали та підписали письмовий документ з цього приводу.

Відповідачем під час розгляду справи не було доведено, яку саме ділянку було перевірено, з акту перевірки вбачається лише, що перевірялось ТОВ “Юрбор-Агро”.

відповідно до п.4.11 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, перевірка проводиться за оригіналами або належним чином оформленими копіями документів, наданими керівником або уповноваженою ним особою суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюється перевірка.

Проте, приписами п.4.14 вищевказаного Порядку визначено, що не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, пропозицій, а також інформації, наданої правоохоронними органами.

Згідно до п..4.15 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, до акта перевірки додаються (за наявності) порівняльні таблиці, графіки, схеми, оформлені належним чином, підписані та надані посадовими особами суб'єкта господарювання, що перевіряється.

Відповідачем до справи не надано жодних таблиць, графіків, схем, що використовувались спеціалістами державної екологічної інспекції під час вимірювання розміру шкоди та встановлення меж земельних ділянок. Також відсутні посилання на прилади, якими проводилось вимірювання площ ділянок та відсутня інформація щодо проведення їх перевірки. Більше того, відповідач не надав суду жодних доказів того, що ним запитувались будь-які документи або інформація у ТОВ “Юрбор-Агро” з приводу наявних в користуванні земельних ділянок.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що наявність самого акту перевірки не є беззаперечним та достатнім доказом для визначення належності події, виявленої та зафіксованої у такому акті. Судом було перевірено та встановлено, що ТОВ “Юрбор-Агро” користується земельними ділянками, які зазначені в акті, на підставі договору оренди землі від 23.09.2011 р., який є чинним та продовжує виконуватись його сторонами. З урахуванням приписів ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” ТОВ “Юрбор-Агро” користується земельними ділянками на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади про надання у користування (оренду) цих земельних ділянок.

Вже загаданим судовим рішення клопотання слідчого було задоволено та доручено відповідачу проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юрбор-Агро» з 2012 року по теперішній час в частині дотримання вимог законодавства про використання та охорону земель. На вирішення цієї перевірки були поставлені наступні питання:

2. Наявності самовільно зайнятих земель;

3. Заподіяння шкоди державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Отже судом було надано дозвіл відповідачу дослідити конкретні питання діяльності позивача. Жодних доручень відповідачу щодо складення приписів, розрахунків, претензій або вжиття інших заходів реагування в межах своєї компетенції (в тому числі притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб позивача) слідчим суддею не надавалось, а тому при прийнятті оскаржуваних рішень посадові особи відповідача вийшли за межі наданих їх повноважень.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог до ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) господарської діяльності» (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб’єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов’язкової звітності, поданих суб’єктом господарювання;

- перевірка виконання суб’єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

- обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб’єктом господарювання її законних прав;

- неподання у встановлений термін суб’єктом господарювання документів обов’язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов’язано з діяльністю суб’єкта господарювання.

За ч. 2 цієї ж статті Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) господарської діяльності» (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

В свою чергу суд не може не звернути увагу, що ст. 131 КПК України не містить такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як призначення перевірки за ухвалою слідчого судді. Інші закони (крім Податкового кодексу України, який не регулює спірні відносини) також не містять рішення суду в переліку підстав для проведення позапланових заходів. Тому слід зазначити, що перевірка позивача була проведена за відсутності на те законних підстав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до об’єктивного висновку про відсутність фактів порушення земельного законодавства з боку ТОВ «Юрбор-Агро» щодо використання земельних ділянок, що перевірялись відповідачем. Надані представником відповідача копії планів земельних ділянок цих висновків не спростовують, а лише свідчать про початок процедури виділу земельних ділянок державної власності з подальшою передачею її у власність фізичним особам. Проте на час проведення перевірки ці земельні ділянки належать державі.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування припису, претензії та розрахунку до неї, оскільки відповідачем та прокурором не наведено достатніх доказів в підтвердження законності рішень відповідача, а також щодо обґрунтованості власних висновків, натомість позивач навів обґрунтовані доводи на користь того, що з його боку немає фактів самовільного використання земельних ділянок.

Відкидаючи заперечення відповідача та прокурора проти позову в частині розгляду позовних вимог щодо скасування претензії та розрахунку збитків, суд зазначає, що контрольний захід, на підставі якого вони були прийняті, був проведений без законних на те підстав, а тому не повинен породжувати будь-яких наслідків для позивача, в тому числі і виникнення обов’язку відповіді на претензію, який передбачений ст.222 ГК України або необхідності захищатись в суді від можливого пред’явлення позову відповідачем без достатніх на те підстав.

Разом з тим, суд вважає необхідним відхилити позовні вимоги в частині визнання незаконними дій посадових осіб Державної екологічної інспекції у Харківській області по складанню акту перевірки №510/01-04/02-09, винесенню припису № 02-25/142 від 12.09.2016, складанню претензії та розрахунку збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок на суму 946 632,46 грн., оскільки посадові особи відповідача під час складання акту , припису, претензії а також розрахунку діяли в межах своїх повноважень визначених чинним законодавством України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрбор-Агро" до Державної екологічної інспекції у Харківській області, третя особа - Чугуївська місцева прокуратура Харківської області про визнання дій незаконними, скасування припису та претензії – задовольнити частково.

Скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 12 вересня 2016 року № 02-25/142.

Скасувати претензію №162 Державної екологічної інспекції у Харківській області від 04 жовтня 2016 року №4474/01-25/02-11 на суму 946 632,46 грн. та розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до претензії №162 від 04 жовтня 2016 року №4474/01-25/02-11 на суму 946 632,46 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрбор-Агро" сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 2904 (дві тисячі дев'ятсот чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб’єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 28 квітня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.