Справа № 695/105/17
Суддя: Смоляр О. А.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Смоляра А.О.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Близнюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій у відмові призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій у відмові призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі, передбаченого Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Постановою Черкаської обласної ради від 17 грудня 1993 року його обрано суддею Золотоніського районного суду Черкаської області. Постановою Верховної ради України № 2107-IV від 21.10.2004 року він був обраний на посаду судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області безстроково. Постановою Верховної Ради України № 1600-VII від 22 вересня 2016 року його було звільнено у відставку.

У вересні 2016 року позивач звернувся до Золотоніського об'єднаного управління УПФУ в Черкаській області із заявою про призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді. Однак відповідачем було прийнято рішення про виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84% грошового утримання судді.

05.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, оскільки відповідно до довідки Золотоніського міськрайонного суду про розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 22.09.2016 р. він має стаж 28 років 3 місяці 16 днів.

16.12.2016 р. відповідач відмовив позивачу в задоволенні даної заяви, посилаючись на ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402, зокрема, що розмір щомісячного довічного грошового утримання встановлюється судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але на може бути більшим, ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» стаж роботи на посаді судді становить 22 роки 9 місяців 20 днів.

Дану відмову позивач вважає неправомірною, незаконною, оскільки право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання позивач набув до набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року, яким прийнято в новій редакції Закон України «Про судоустрій і статус суддів», та на який посилається Відповідач, і даний Закон не передбачає позбавлення права на відставку суддів та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, які набули його до набрання чинності цим Законом.

Заяву про відставку до Вищої ради юстиції позивач подав 28 серпня 2016 року відповідно до ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року. Пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який діяв станом на 26 березня 2015 року, передбачено, що судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Позивач на час подання заяви про звільнення (28 серпня 2016 року) мав загальний стаж роботи на посаді судді 28 років 3 місяці 16 днів, який надав йому право на звільнення з посади судді у відставку відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року та надає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді.

Окрім вказаного, уточнивши свої позовні вимоги позивач зазначив, що крім вказаного вище стажу до стажу роботи, що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865, необхідно провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплату йому, у зв'язку із збільшенням грошового утримання судді,виходячи із мінімальної заробітної плати в розмірі 1600,00 грн., з 01.12.2016 року.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що пенсія або щомісячне грошове утримання судді у відставці призначаються відповідно до ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402. Коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2014 № 2453 «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. Приймати розрахунок стажу судді, який був наданий позивачем для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання законодавчих підстав немає, оскільки до нього включені періоди трудової діяльності, які відповідно до ст. 137 Закону не відносяться до посади судді .Щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 призначено в розмірі 84% суддівської винагороди судді, яка станом на 09.10.2016 становила 23200,00 грн. Розмір, щомісячного довічного грошового утримання становить 19488,00 грн.01.12.2016 року позивач подав до управління заяву про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в зв'язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахунок ОСОБА_1 проведено з 01.01.2016 року, тобто з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.А тому, на думку представника позивача, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог..

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до Постанови Черкаської обласної ради від 17 грудня 1993 року ОСОБА_1 обрано суддею Золотоніського районного суду Черкаської області.

Постановою Верховної ради України № 2107-IV від 21.10.2004 року ОСОБА_1 був обраний на посаду судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області безстроково.

Позивач 28 серпня 2016 року подав до Вищої ради юстиції заяву з проханням внести подання до Верховної Ради України про звільнення його з посади судді у відставку відповідно до ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною 1 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VІ передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р., який діяв станом на 26 березня 2015 року, передбачено, що судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. діяв Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. № 2862-ХІІ.

Частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражі у Державному арбітражі України, вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Постановою Верховної Ради України № 1600-VII від 22 вересня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 10.10.2016р. № 1.9/409/2016, що являється додатком до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органам Пенсійного фонду України, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008р., станом на 22.09.2016 р. ОСОБА_1 має загальний стаж 28 років 3 місяці 16днів, з них стаж на посаді судді складає 22 роки 9 місяців 20 днів, стаж на посаді слідчого в органах внутрішніх справ складає 01 рік 6 місяців 27 днів, служба в Радянській Армії складає 02 роки, навчання в Харківському юридичному інституті складає 1 рік 10 місяців 29 днів(половина строку навчання).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII, та статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XIIвійськова служба є державною службою особливого характеру. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також стажу державної служби».

Про те, що військова служба без будь-яких винятків, має зараховуватися до стажу роботи за спеціальністю, тобто і до стажу роботи судді, крім вимог вищевказаних законів, підтверджується роз'ясненням Головного науково-експертного управління апарату Верховної Ради України за вих. № 16/3-282 від 1.03.2007 року та Головного державно-правового управління Адміністрації Президента України від 28.01.2014 року за вих. № 8-9/24.

Крім того, пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового тримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім вказаного стажу, до стажу роботи, що дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до пункту 3-1 станови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865, необхідно зарахувати 2 роки проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР.

Суд бере до уваги вказані вище обставини, оскільки право на отримання вказаних гарантій держави та зарахування строку проходження військової служби та навчання в у вищому навчальному закладі позивач набув до моменту внесення відповідних змін до нормативних актів.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 передбачено, що розмір щомісячного грошового утримання встановлюється судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Суд зважає на те, що право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання позивач набув до моменту набрання чинності Законом України Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-УІІІ (далі - акон № 192-УІІІ), яким прийнято в новій редакції Закон України «Про судоустрій і статус суддів», та на який посилається Відповідач, а Закон № 192-УІІІ не передбачає позбавлення права на відставку суддів та отримання щомісячного довічного грошового утримання, які набули його до набрання чинності цим Законом.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначено, що незалежність суддів є невід»ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на раду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантування фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту.

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України, також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Таким чином судом встановлено, що позивач станом на 22.09.2016 року мав загальний стаж роботи 28 років 3 місяці 16 днів, який надав йому право на звільнення з посади судді у відставку, яке було реалізоване Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року, та надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, що повністю підтверджується зібраними доказами по справі, які досліджені в судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена колегією суддів Вищого адміністративного суду України в своїй ухвалі від 15.05.2014 року, справа К/800/13240/13.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що зазначені дії відповідача є незаконними та неправомірними і тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, суд присуджує всі здійснені позивачем судові витрати за рахунок відповідача, а саме сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 грн. що підтверджується відповідною квитанцією від 01.02.2017 року, яка додана до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 71, 87, 94, 259, 160-163, 167 КАС України, ст. ст. 6, 19, 22, 46, 68, 126 Конституції України, ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції 1992 року), ст.ст. 100, 109, 131, 138, п.11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 р. № 2453-VІ, Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192- VІІІ, Рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016р. № 4-рп/2016, Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органам Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Золотоніського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р.№ 2453-41 редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року N 192-4ІІІ.

Зобов'язати Золотоніське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняти рішення про призначення та виплату, та зобов'язати виплатити ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-41 в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"- від 12 лютого 2015 року N 192-4111, з часу звернення до органу Пенсійного фонду України, тобто з 08 жовтня 2016 року.

Зобов'язати відповідача прийняти рішення про проведення перерахунку помісячного довічного грошового утримання та виплату ОСОБА_1, у зв'язку із збільшенням грошового утримання судді, виходячи із мінімальної заробітної плати в розмірі 1600 грн., з 01.12.2016 року.

Стягнути із Золотоніського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя: О. А. Смоляр