Справа № 804/11596/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.
представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваним рішенням позивачу визначено суму грошового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб неправомірно, оскільки відсутні підстави для такого нарахування у звязку із тим, що строк дії попереднього договору оренди земельної ділянки закінчився, а новий договір оренди не укладено та не зареєстровано. Крім того, відповідачем невірно здійснено розрахунок податкового зобовязання, оскільки застосовано ст.275 Податкового кодексу України (далі ПК України), що наразі виключена. Також при розрахунку відповідач керувався рішенням Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3», яке також є нечинним. Додатково позивач наголошує на недопустимості ототожнення земельного податку та орендної плати за землю.
У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Також у запереченнях проти позовних вимог представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001р. №2768-111 (далі Земельний кодекс).
Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.
Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий Кодекс України.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно з п.21 договору оренди земельної ділянки від 12.12.2008р., що визначає умови повернення земельної ділянки, встановлено, що неповернення земельної ділянки після припинення договору оренди землі не звільняє орендаря від сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Нарахування орендної плати припиняється з дати оформлення акта приймання-передачі (повернення) земельної ділянки.
Представник позивача у судовому засіданні погодився, що позивач фактично продовжує користуватись земельною ділянкою по вул. Байкальська 7Г, оскільки на ній розташовано нежитлову будівлю, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 05.01.2007р. згідно з договором купівлі-продажу №7167 від 28.12.2006р.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач фактично користується земельною ділянкою, а після припинення договору оренди землі земельну ділянку не повернуто, - позивач як орендар не звільняється від сплати орендної плати за фактичне користування такою земельною ділянкою.
Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з п.288.2-288.4 ст.288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Законом України від 27.03.2014р. №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесені зміни до статті 288 Податкового кодексу України щодо встановлення розміру орендної плати за землю.
Підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, викладено у новій редакції а саме: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Частиною першою пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).
Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що обовязок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням.
Відповідно до п.6 договору оренди земельної ділянки від 12.12.2008р. річна орендна плата вноситься у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного управлінням земельних ресурсів у місті Кривому Розі Дніпропетровської області.
Водночас, Закон України «Про плату за землю» втратив чинність у звязку з набранням чинності Податковим кодексом України.
Згідно з п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України (у редакції станом на 01.01.2015р.) сума земельного податку обчислюється станом на 1 січня поточного року.
Письмовими запереченнями відповідача підтверджено, що відповідачем зроблено наступний розрахунок орендної плати за землю на 2015 рік:
3,05 та 2,5 ставки податку за земельні ділянки згідно статті 275 ПК України;
0,92 коефіцієнт диференціації згідно п.19 рішенням Криворізької міської ради №2778 від 25.06.2014р;
3 трикратний розмір земельного податку згідно ст.288.5.1 ПК України
При цьому суд звертає увагу, що станом на 01.01.2015р. статтю 275 Податкового кодексу України виключено на підставі Закону «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014, а, отже, відповідачем неправомірно застосовано статтю 275 Податкового кодексу України при обчисленні розміру земельного податку для розрахунку орендної плати за землю.
Крім того, суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що грошова оцінка землі у місті ОСОБА_4 станом на 01.01.2015р. не проведена, так як ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012р. визнано нечинним рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010р. №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4», з огляду на наступне.
Так, рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2004р. №2494 «Про затвердження та застосування грошової оцінки земель міста ОСОБА_4» затверджено грошову оцінку земель міста ОСОБА_4 Ріг станом на 01.01.2004р.
В подальшому відповідно до п.5 рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4» рішення Криворізької міської ради №2494 від 22.12.2004р. «Про затвердження та застосування грошової оцінки земель міста ОСОБА_4» втратило чинність.
Проте, рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4» визнано нечинним постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. у справі №2а-423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012р.
При цьому будь-яких інших підстав для скасування вищезазначеного рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004р. №2494, крім п.5 рішення цієї ради №3884 від 14.05.2010р., не існувало.
Отже, після визнання нечинним рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. місто ОСОБА_4 Ріг не набуло статусу населеного пункту, нормативна грошова оцінка земель якого не проведена, як стверджує відповідач, оскільки автоматично поновило свою дію рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004р. №2494.
З огляду на зазначене, враховуючи порушення відповідачем порядку розрахунку орендної плати за земельну ділянку, суд приходить до висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015р. №1455914.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись приписами ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України та виходячи з того, що позовні вимоги задоволено, приходить до висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у сумі 182,70грн.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми «Ф» від 30.06.2015р. №1455914.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5