Справа № 814/481/17
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

27 квітня 2017 року Справа № 814/481/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доКорабельний відділ державної РАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, просп.Богоявленський, 340/2,Миколаїв,54021

прозобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом про зобов'язання Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі-відповідача) внести зміни до актового запису про народження позивача за №44 від 19.10.1956 р., а саме у свідоцтві про народження ОСОБА_1, складеного по Єлеховицькій с/р Золочівського району Львівської області змінивши в графі «мати ОСОБА_2 - національність з «українка» на «полька»».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його мати, ОСОБА_3 є полькою за національністю, оскільки сповідувала римо-католицьку віру, народилась у Польщі, разом із своїми батьками була переселена з Польщі в Україну по причині репресій. Крім того, у свідоцтва його сестри та брата зазначено національність мати - полька. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Надав до суду лист, згідно якого просив розглянути справу без участі свого представника та зазначив про відсутність заперечень у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 28.11.1956 р. НОМЕР_1 складеного по Єлиховській с/р Золочівського району Львівської області, в книзі записів актів цивільного стану про народження 19.10.1956 року зроблено запис за №44 та зазначено в графі "національність" батька - ОСОБА_4, "українець", в графі "національність" матері - ОСОБА_5 - "українка".

Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, згідно яких у актовому записі про народження ОСОБА_6 (сестра позивача) та ОСОБА_7 (брат позивача) зазначено батько ОСОБА_8 в графі «національність» зазначено українець, в графі "національність" матері - ОСОБА_5 зазначено "полька".

Відповідно до свідоцтва про смерть матері позивача (повторне) від 28.01.2017 року серія НОМЕР_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 12 серпня 1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління .юстиції Львівської області складено відповідний актовий запис №142, графа «національність» відсутня.

Оскільки позивач вважає, що його мати є полькою за національністю за походженням, звернувся до Корабельного РВ ДРАЦС з заявою про внесення змін до графи "національність" матері в актовому записі про своє народження.

Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 30.01.2017 року Коребельний РВ ДРАЦС відмовив позивачу у зміні національності матері з "українець" на "полька" в актовому записі про народження №44 від 19.10.1956 року складеного по Єлиховській с/р Золочівського району Львівської області, у зв'язку з відсутністю відомостей щодо національності матері заявника "полька" у підтверджуючих документах та зміна національності не входить до компетенції державних органів реєстрації актів цивільного стану.

Позивач не погодився з висновком, тому звернувся до суду із позовом про зобов'язання відповідача внести зміни в актовий запис № 44 про його народження, складений 19.10.1956 року, зазначивши в графі "національність матері" - "полька".

Досліджуючи надані суду докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Нормативне регулювання спірних правовідносин здійснюється Законом України від 01.07.2010 № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398-VI), Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940 (далі - Правила державної реєстрації актів цивільного стану) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (далі - Правила внесення змін до актових записів цивільного стану).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 2398-VI заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Аналогічне правило передбачено і пунктом 2.1 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, за яким заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Згідно до п.п. 1-3 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Органами державної реєстрації актів цивільного стану, які проводять державну реєстрацію, є відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції, виконавчі органи сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 N 1064.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону № 2398-VI актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації (ч. 4 ст. 9 Закону № 2398-VI). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (ч. 4 ст. 13 Закону № 2398-VI).

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Згідно з підпунктами 2.13.1 - 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану до підстав для внесення змін в актовому записі серед іншого належать: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду; висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України.

Зокрема, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) (пп. 2.15.9 п. 2.15 розділу ІІ зазначених Правил).

Якщо до актового запису цивільного стану вносяться зміни або здійснюються інші відмітки (про розірвання шлюбу, усиновлення, зміну імені у випадках, встановлених законом, позбавлення чи поновлення батьківських прав тощо), то на лицьовому боці актового запису зазначаються підстави їх внесення: актовий запис, рішення суду, розпорядження голови районної, міської державної адміністрації або рішення виконавчого комітету міської, районної в місті ради про присвоєння або зміну прізвища або власного імені малолітньої дитини, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або інший документ, який є підставою для внесення змін. Записи щодо внесених до актового запису цивільного стану змін засвідчуються підписом посадової особи та печаткою відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

З матеріалів справи вбачається, що позивач бажає змінити запис про національність матері з "українка" на "полька" в актовому записі про своє народження.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану передбачена можливість внесення змін до актових записів за умов документального підтвердження відомостей, які мають бути зазначені замість вже внесених.

В зв'язку з наведеним, відсутні підстави для зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, оскільки позивачем серед доказів того, що його мати була за національністю полькою, надано тільки витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, згідно яких у актовому записі про народження ОСОБА_6 (сестра позивача) та ОСОБА_7 (брат позивача) зазначено в графі "національність" матері - ОСОБА_5 зазначено "полька", проте суд відмічає, що зазначені в актовому записі відомості самі по собі не є беззаперечним доказом на підтвердження національності матері. Будь-яких інших доказів на підтвердження відношення матері позивача до польської національності позивач до позову не додав. Окрім того, згідно свідоцтва про народження матері позивача у графі "національність" її батька - ОСОБА_9 вказано національність "українець", її мати ОСОБА_10 «українка».

Позивачем, також не надано до суду доказів на підтвердження того, що його мати зверталась за життя до суду з позовом про встановлення її дійсної національності, волевиявлення щодо внесення змін відносно своєї національності у відповідних документах, інших осіб на такі дії також не уповноважувала.

Суд вважає, що позивач не вказує на помилку, допущену відповідачем при реєстрації його народження, а аргументує свій позов лише бажанням відновити свою національність за національністю матері, яка за поясненням позивача фактично була полькою, дотримувалась польських звичаїв та традицій, сповідувала римо-католицьку віру.

Предметом даного спору є оскарження правомірності відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи, тобто, дії відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права. При розгляді справ, пов'язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану, адміністративний суд не може виходити за межі публічно-правових аспектів справи і встановлювати юридичний факт, що має значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Зміна національності не є компетенцією органу державної реєстрації актів цивільного стану. Повноваження адміністративних судів при вирішенні справ, визначені статтею 162 КАС України, не передбачають можливості встановити факт національності особи чи факт неправильності актових записів щодо національності особи.

Водночас, суд не заперечує наявності у позивача права змінити свою національність, це його особисте немайнове право, яке захищається у цивільному порядку, такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич