Справа № 554/1887/17
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.04.2017 Справа № 554/1887/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., при секретарі Різник А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2017 року до суду в порядку адміністративного судочинства надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про скасування постанови ВП №45065774 від 10.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №554/6531/13-ц, виданого у цивільній справі щодо витребування майна у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

В судове засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомлені про дату і час слухання справи, тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Зазначена позиція узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», згідно якого суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження. Критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Судовим установлено, що оспорювана позивачем постанова про закриття виконавчого провадження винесена під час виконання судового рішення ухваленого у цивільній справі.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. В силу вимог ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Аналогічні правові висновки містяться і в обовязкових для врахування постановах Верховного Суду України від 16.03.2016 по справі № 6-30цс16, від 30.06.2015 р. і 01.12.2015 р. (№№ 21-278а15, 21-3404а15 відповідно) та від 08.11.2016 р. № 21-5539а15.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Враховуючи наведені вище обставини, даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови ВП №45065774 від 10.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження закрити.

Розяснити позивачеві, що скарга на дії державного виконавця може бути розглянута в порядку цивільного судочинства Октябрським районним судом м. Полтави.

Копію ухвали надіслати позивачеві разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М.Микитенко