Справа № 755/2814/17
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП в м. Києві лейтенанта Яблунівського В. В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія №845131 від 02.02.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрнутовуючи підстави зверння з позовом до суду, позивач посилається на наступне, що 02 лютого 2017 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 9.2б, 2.1б Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. за адміністративні правопорушення передбачені ч. 2, 1 ст. 122, 126 КУпАП. Позивач не погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваній постанові, наголошує на тому, що дата складання постанови не співпадає з датою, коли до нього патрульною поліцією були пред'явлені претензії з приводу порушення ПДР, тобто подія мала місце не 02.02.2017 року, як зазначено в постанові, а 05.02.2017 року близько 22 години 00 хвилин, в цей час позивач перебував на газовій заправці по вул. Хоткевича в місті Києві, де заправляв свій автомобіль, в цей час інспектор поліції, під'їхавши на патрульному автомобілі без ввімкнутих проблискових маячків, заявив, що на Броварському проспекті (який знаходиться в декількох кілометрах від газової заправки, де згодом складена постанова) він не подав сигнал повороту, коли змінював напрямок руху. В свою чергу позивач не заперечував той факт, що він рухався на автомобілі по Броварському проспекту перед тим як заїхати на заправку, однак здійснював маневр з дотриманням правил дорожнього руху, на вимогу позивача надати докази, зокрема фіксування порушення за допомогою спеціальних технічних засобів, йому було відмовлено. Після цього інспектор патрульної поліції запитав, чи буде він підписувати постанову, яку інспектор на той момент ще не склав, позивач відповів що не буде, після чого поїхав у своїх справах, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав засобами поштового зв'язку лише 13.02.2017 року, в якій місце скоєння правопорушення вказано пр.-т Гагаріна, 20, по якому він не того дня, ні напередодні не рухався. Позивач вважає, що своїми діями Інспектор патрульної служби міста Києва при прийнятті рішення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення порушив його права та норми чинного законодавства, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, не долучив доказів, які мали підтвердити факт правопорушення, тому просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по адміністративній справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях позивача адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач - Інспектор патрульної служби Управління патрульної поліції міста Києва лейтенант Яблунівський В. В., в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушеннямінакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 02 лютого 2017 року Інспектором патрульної служби Управління патрульної поліції міста Києва лейтенантом Яблунівським В. В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №845131 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2,1 ст.ст.122, 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 02 лютого 2017 року о 22 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Деу», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Гагаріна, буд. 20 в місті Києві, перед перестроюванням не подав сигнал світловими покажчиками поворота, не мав при собі поліса обов'язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.2б, 2.1б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2,1 ст.ст. 122, 126 КУпАП.

Відповідно до п. 9.2б Правил дорожнього руху України, перед перестроюванням, поворотом або розворотом водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. За невиконання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, відповідальність передбачена відповідно до ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 2.1б Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). За невиконання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, відповідальність передбачена відповідно до ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого виявляє причини та умови, що спричиняють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. п. 1, 2, 8 Розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особив його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом. ( ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №845131 від 02 лютого 2017 року, винесена з порушенням норм адміністративного законодавства та вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, оскільки в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до порушення з боку позивача п.п. 9.2б, 2.1б Правил дорожнього руху України, та відповідно є складом правопорушення, що слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2,1 ст. 122, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №845131 від 02 лютого 2017 року винесено за відсутністю позивача, також, позивач зазначив, що місце скоєння правопорушення, за даними, які зазначаються у постанові - проспект Гагаріна, буд. 20, не відповідають дійсності, оскільки 02 лютого 2017 року позивач не рухався в цьому напрямку, що в розумінні ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявстановлює відсутність адміністративного правопорушення, ці обставини не спростовані відповідачем, який будучи повідомленим про день та час розгляду справи не скористався процесуальним взяти участь у судовому засіданні та надати письмові пояснення (заперечення) з метою спростування наведених у позовній заяві обставин стосовно факту фіксування адміністративного проступку.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого а адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП в м. Києві лейтенанта Яблунівського В. В. в частині заявлених позовних вимог про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, тому суд вважає що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутність у діях позивача складу адміністративного, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 222, 251, 252, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП в м. Києві лейтенанта Яблунівського В. В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №845131 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2,1 ст.ст. 122, 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :