Справа № 640/4631/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/4631/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 в особі та в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Харкові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови відносно позивача по ч.2 ст. 122 КУпАП, постанову АР №576968 від 04.12.2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по ч.2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 грн. визнати незаконною та скасувати, а провадження по справі закрити. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. 04.12.2016 року інспектором УПП в м. Харкові Набойченко Є.О. складено протокол відносно позивача за ст. 130 ч.1 КУпАП. 27.02.2017 року Київським районним судом м. Харкова було винесено постанову про визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка наданий час оскаржена до Апеляційного суду Харківської області. З тексту вказаної постанови стало відомо, що 04.12.2016 року інспектором у відношенні позивача було складено станову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Представник позивача звернулась до відповідача із адвокатським запитом про отримання копії зазначеної постанови. 17.03.2017 року була отримана відповідь із копією оскарженої постанови, з тексту якої вбачається, що 04.12.2016 року о 06 год. 30 хв. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом AUDI A6 д.н. НОМЕР_1, біля салону Mitsubishi м. Харків (вул. Героїв Праці, 2В) не подав сигнал повороту світловим покажчиком відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив вимоги п. 9.2б ПДР. З постановою позивач не згодний та вважає її незаконною. Місце скоєння правопорушення на думку патрульного - автосалон Mitsubishi . Як вбачається, з доданих фотокарток, відповідно до дорожньої розмітки не відбувається перестроювання з однієї смуги руху на іншу. Водій, знаходячись на крайній лівій смузі руху по вул. героїв Праці, продовжує рух в напрямку вул. Шевченка по одній з лівій смузі руху, не здійснюючи маневрів у вигляді зміни смуги руху, або перестроювання, як зазначено в оскаржуваній постанові. Позивач, рухаючись по вул. героїв Праці в напрямку вул. Шевченка, не змінював напрямок руху, не перестроювався з однієї смуг руху на іншу, не повертав і не розвертався, а рухався по одній і тій самій смузі руху, у нього був відсутній обов'язок подати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. Також, інспектором не було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також 04.12.2016 року позивач не був зупиненим під час руху екіпажем патрульної поліції. Місцем розгляду справи є приміщення АЗС «ОККО» (вул. С. Ковпака, 24 в м. Харків), також оскаржувана копія постанови не була надана позивачу, та в ній зазначена не вірна адреса позивача, до якої він відношення не має, так як зареєстрований в м. Дніпро. Представник позивача вважає оскаржувану постанову незаконною, та такою, що винесена з порушенням норм КУпАП та прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без своєї участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача УПП у м. Харкові у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи сповіщений судом своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови, 04.12.2016 року о 06 год. 30 хв. в м. Харків по вул. Героїв Праці, 213, водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив вимоги п.п. 9.2.Б. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено

адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 отримала вказану постанову 17.03.2017 року, тому суд вважає поважною причину пропуску строку на оскарження вказаної постанови, та поновлює позивачеві вказаний строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозиція ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за…. порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів….

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Представником позивача до позову надані малюнки та нову схему руху, що підтверджують позицію позивача.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Таким чином, враховуючи вказані норми суд прийшов до висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ч. 2 ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення без складення протоколу, що в повній мірі спростовують доводи представника позивача відносно порушення його прав.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення,

дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що не підтверджують позицію відповідача в порядку ч.2 ст. 71 КАС України.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, хоча представник позивача просить постанову визнати незаконною та скасувати по ч.1 ст. 122 КУпАП, але суд сприймає це як опечатку, оскільки номер постанови та її суть збігається з постановою, наявною в матеріалах справи. Також, оскаржувана постанова в порушення приписів КУпАП, не містить адреси правопорушника, та місцем розгляду справи зазначена адреса: м. Харків, вул. Сидора Ковпака, 24, що суперечить наданому Конституційним Судом України офіційному тлумаченню в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Що стосується позовних вимог позивача у частині закриття справи, суд констатує наступне.

Відповідно до частин 1 та 2ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Таким чином, суд зазначає, що у відповідності до ст.ст.247,284 КУпАП вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належить до дискреційних повноважень того органу, яким було порушено таку справу, тобто у даному випадку до компетенції відповідача, а отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню лише в частині визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.12.2016 серії АР № 576968, водночас у решті позову слід відмовити за наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №576968 від 04.12.2016 року, складену інспектором роти 1 батальйону №4 УПП м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Набойченко Євгенієм Олександровичем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - визнати незаконною та скасувати її.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ