Справа № 350/368/17
Суддя: Максимів І. В.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/368/17
Провадження № 2-а/350/47/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Максиміва І.В.

з участю секретаря - Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Рожнятівського ВП Жолобака М.Є. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У своєму адміністративному позові позивач просить скасувати постанову серії БР № 296452 в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП Рожнятівського ВП Жолобаком М.Є. 13 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 16 березня 2017 року отримав повідомлення з виконавчої служби про стягнення з нього штрафу в розмірі 425 гривень, за нібито скоєне ним правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, з тих підстав що 13 лютого 2017 року він в с. Небилів по вул. Шевченка Рожнятівського району керував автомобілем марки «SsangYong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на даний автомобіль. Вважає, що порушення, яке вказане в постанові і за яке його притягнуто до відповідальності не відповідає дійсності, оскільки вказаного дня вищевказаний автомобіль в салоні якого він знаходився разом з водієм ОСОБА_3, яка являється власником даного автомобіля, був зупинений інспектором Рожнятівського ВП Жолобаком М.Є. в с. Небилів. Після того, як він вийшов з автомобіля, інспектор запропонував пройти тест на факт вживання алкоголю, на що він погодився, оскільки в той день дійсно вживав алкогольні напитки, так як святкував свій день народження, однак керував автомобілем не він, а ОСОБА_3, яка в той час знаходилася за кермом автомобіля. В його присутності інспектор патрульної поліції протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та постанови з цього приводу в справі про адміністративне правопорушення не складав. В подальшому жодних повідомлень, повісток чи викликів від відповідача про розгляд справи про адміністративне правопорушення він не отримував. Про оскаржувану постанову він дізнався 16 березня 2016 року, коли отримав повідомлення відділу ДВС Рожнятівського району про стягнення з нього штрафу. Позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій інспектора патрульної поліції на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки всупереч вимог ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, інспектор знехтував вказаними вимогами закону, виніс у його відсутності оскаржувану постанову, позбавивши його можливості скористатися своїм правом на захист.

Такі обставини змушують його звертатись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали повністю покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про необхідність прибути до суду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин з урахуванням положень ст. 128 ч. 4 КАС України суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення справи по суті.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З копії постанови серії БР № 296452 від 13 лютого 2017 року, складеною інспектором СРПП Рожнятівського ВП Жолобаком М.Є. вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень у зв'язку з відсутністю посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб (а.с.6).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 13 лютого 2017 року вона керувала власним автомобілем марки «SsangYong Actyon» н.з. НОМЕР_1. Близько 18 год. вона забрала ОСОБА_1 з дня народження та повезла його додому у с. Ясень Рожнятівського району, оскільки останній був у стані алкогольного сп'яніння. Трохи пізніше, у смт. Перегінськ вона зупинилася на перехресті та пішла у магазин, звідки бачила, як ОСОБА_1 розмовляв з працівниками поліції, які підійшли до автомобіля. По дорозі додому у с. Небилів, їхній автомобіль був знову зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1, перебуваючи в нетверезому стані, вийшов з автомобіля та пішов розмовляти з працівниками поліції, після чого вони посадили його у свій автомобіль та повезли в Рожнятівську ЦРЛ. Побачивши це, вона поїхала за ними. Згодом вона дізналася від ОСОБА_1, що його забрали у Рожнятівсбку ЦРЛ для проведення освідування. На момент зупинки транспортного засобу, до неї особисто ніхто з працівників поліції не підходив та жодних документів на автомобіль не вимагав.

Статтею 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.п. а), б) п. 2.1 ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п.2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З наданих у справі пояснень позивача та свідка вбачається, що 13 лютого 2017 року о 18 год. 35 хв. в с. Небилів по вул. Шевченка Рожнятівського району, на момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу «SsangYong Actyon» н.з. НОМЕР_1, даним автомобілем керувала ОСОБА_3, яка являється власником данного транспортного засобу. Жодних вимог до ОСОБА_3 з приводу наявності у неї необхідних для перевірки документів, а саме посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з боку працівників поліції не ставилось.

Будь-які докази, які б спростовували твердження позивача та свідка у матеріалах справи відсутні.

Відповідачем не надано заперечень проти позову і не доведено правомірність притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1, зокрема не представлено будь-яких доказів про те, що саме ОСОБА_1 13 лютого 2017 року о 18 год. 35 хв. керував транспортним засобом та не пред'явив необхідні для перевірки документи.

Факт здійснення позивачем вказаного правопорушення, будь-якими об'єктивними доказами не підтверджено.

З урахуванням того, що представник відповідача в судове засідання не з'явився та не виконав належним чином покладений на нього обов'язок доказування правомірності свого рішення, не надав доказів вини позивача у порушенні ним Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки на оскаржуваній постанові відсутній підпис правопорушника, не зазначенні свідки правопорушення, що свідчить про підставність посилань позивача на те, що у його присутності постанова не виносилася, і він дізнався про її існування тільки 16 березня 2017 року, коли отримав повідомлення з відділу ДВС про стягнення з нього штрафу, тому суд вважає за необхідне поновити позивачеві строк для звернення з адміністративним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 70, 71, 158, 160, 163, 171-2 КАС України, суд

постановив:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 296452 від 13 лютого 2017 року, винесену інспектором СРПП Рожнятівського ВП старшим лейтенантом поліції Жолобаком М.Є. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень, та закрити провадження по справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Максимів І.В.