Справа № 214/916/17
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/916/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Сакса ганської районної у місті ради про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплатити одноразову компенсацію сімї, що втратила годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради (далі - Відповідач) щодо нарахування їй одноразової компенсації за втрату годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, смерть яких повязана із Чорнобильською катастрофою, у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобовязати Відповідача здійснити перерахунок та виплату їй одноразової компенсації за втрату годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, смерть яких повязана із Чорнобильською катастрофою, у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її чоловік, ОСОБА_4, мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії. 29.08.2014 року ОСОБА_4 помер. Згідно експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії по установленню звязку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 05.11.2014 року, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_4 пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що є підставою для виплати членам сім'ї одноразової компенсації, встановленої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 12.12.2014 року вона звернулась до Відповідача із заявою та необхідним пакетом документів для взяття її на облік та виплати одноразової компенсації по втраті годувальника. Так, 21.01.2015 року Відповідачем була перерахована на її рахунок одноразова компенсація по втраті годувальника у розмірі 7586 грн., однак, як вона потім довідалась, її розмір є меншим ніж той, що встановлений законом - 60 мінімальних заробітних плат. 08.11.2016 року вона звернулась до Відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй одноразову компенсацію, у зв'язку зі смертю чоловіка у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, на яку 24.11.2016 року отримала лист-відповідь, що у виплаті компенсації у розмірі 60 мінімальних заробітних плат їй відмовлено, а також зазначено, що розміри вищевказаної компенсації сім'ям за втрату годувальника визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 №649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З таким рішенням Відповідача вона не погодилась та звернулась до суду з даним позовом.

Суд за результатами розгляду справи приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується Відповідачем, позивач є дружиною ОСОБА_4, який помер 29.08.2014 року. Останній мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та був інвалідом 3-ї групи.

Згідно експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії по установленню звязку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 05.11.2014 року, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_4 пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

12.12.2014 року позивач звернулась до Відповідача із заявою та необхідним пакетом документів для взяття її на облік та виплати одноразової компенсації по втраті годувальника, що передбачено положеннями ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у виконання якої 21.01.2015 року Відповідачем була перерахована на її рахунок одноразова компенсація по втраті годувальника у розмірі 7586 грн., однак, як позивач потім довідалась, її розмір є меншим ніж той, що встановлений законом - 60 мінімальних заробітних плат.

08.11.2016 року позивач звернулась до Відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй одноразову компенсацію, у зв'язку зі смертю чоловіка у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, на яку 24.11.2016 року отримала лист-відповідь, що у виплаті компенсації у розмірі 60 мінімальних заробітних плат їй відмовлено, а також зазначено, що розміри вищевказаної компенсації сім'ям за втрату годувальника визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 №649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: сім'ям, які втратили годувальника - 60 мінімальних заробітних плат.

Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Так, на момент виникнення обставин, за яких у позивача виникло право на отримання одноразової компенсації, дія ст. 48 Закону України «Про статус, соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не була обмежена та підлягала застосуванню.

Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», встановлено, що у 2014 році норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус, соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Проте дія ст. 48 Закону України «Про статус, соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинена чи змінена не була.

Постанова Кабінету Міністрів України №649 від 20.04.2007 року не може застосовуватися до спірних правовідносин, адже останньою не могли на майбутнє встановлюватися фінансові можливості держави у 2014 році. Таким чином, у спірному періоді застосуванню підлягають норми Закону, якими визначений розмір компенсації, а не норми постанови Кабінету Міністрів України, оскільки остання є підзаконним актом, який має нижчу юридичну силу від закону.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, Відповідач повинен був виплатити позивачу одноразову компенсацію сім'ям, які втратили годувальника в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус, соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 159-163, 167, 1832 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради щодо нарахування ОСОБА_2 одноразової компенсації за втрату годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, смерть яких повязана із Чорнобильською катастрофою, у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 одноразової компенсації за втрату годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, смерть яких повязана із Чорнобильською катастрофою, у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 КАС України.

Суддя В.В. Попов.