Справа № 357/3509/17
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3509/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є інвалідом 2 групи у зв'язку із захворюванням, щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Позивач звернулася до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради із заявою щодо видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, до заяви нею були долучені відповідні документи, однак управління було відмовлено у прийнятті документів. За зверненням позивача постановою від 14 жовтня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області вирішив визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради що полягають у відмові ОСОБА_1 у прийнятті документів для встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти документи ОСОБА_1, підготувати та направити подання до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради для направлення його до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , категорії 1. Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

На виконання судового рішення УСЗН було направлено до Департаменту СЗН подання та документи позивача, але листом від 03 березня 2016 року за № 05-59-484 року відповідачем відмовлено позивачу у видачі посвідчення потерпілої особи категорії 1, оскільки відповідач вважає, що немає законних підстав для надання статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4. Позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача у встановленні їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; зобов'язати Київську обласну державної адміністрації видати позивачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Представник відповідача до суду свого представника не направив, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, процесуальної зацікавленості в розгляді справи не виявили.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1.

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 29 лютого 2016 року № 33 захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Київською обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності з 30 березня 2016 року внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою серії АВ № 0513036.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2016 року у справі № 357/9976/16-а 2-а/357/459/16 вирішено визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради що полягають у відмові ОСОБА_1 у прийнятті документів для встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти документи ОСОБА_1, підготувати та направити подання до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради для направлення його до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , категорії 1. Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути вказане подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2016 року.

Проте листом від 03 березня 2016 року за № 05-59-484 за результатами розгляду подання та документів відповідач повідомив про відсутність правових підстав для видачі позивачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, мотивувавши це тим, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а сааме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, з 01.01.2015 року позивач не проживає на території радіоактивного забруднення та не має статусу потерпілої особи внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернулася до суду.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.ст. 9,11,14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Стаття 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч.3, 4 зазначеної статті підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20 січня 1997 року.

Відповідно до п.п.1,2, 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що в зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року жодна з наведених вище правових норм чинність не втратила та діє в редакції, вказаній вище в постанові суду.

Таким чином, посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії видане позивачу Київською обласною адміністрацією ще у 1994 році, дане посвідчення уповноваженим органом не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається чинним.

Так, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року виключено абзац 5 ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Зазначений Закон набрав чинності з 01 січня 2015 року.

Але зазначена норма жодним чином не впливає на спірні правовідносини.

Як передбачено п.10 Порядку, видача посвідчень інвалідам-потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, здійснюється на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як зазначалося вище, дана довідка позивачем була надана, причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи щодо позивача встановлено експертною комісією.

Відповідно до п.10 вищевказаного Порядку рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Інших вимог щодо надання документів вказаний Порядок не містить, відтак до заяви додаються копії документів для встановлення особи, зокрема, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, копія виписки-довідки МСЕК із експертним висновком та посвідчення потерпілого 4 категорії.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», суд дійшов до висновку про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 року.

А тому виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 року відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015 року.

Враховуючи викладене, а саме те, що є документи, необхідні для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а також чинність норм законодавства, що дозволяють здійснити захист прав позивача, суд вважає необґрунтованою відмову Департаменту СЗН у встановленні позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Як було вказано вище, посвідчення потерпілого видаються на підставі відповідного подання органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Як вказано вище, на виконання судового рішення таке подання до Департаменту СЗН щодо позивача було направлено.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать про наявність у позивача всіх юридичних підстав для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки в статтях 14 та 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши все вищенаведене суд вважає, що відповідач відмовляючи позивачу у вирішенні питання щодо надання їй відповідного статусу, діяв всупереч приписам норм Законів України та підзаконних нормативно-правових актів.

А тому з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов'язати Київську ОДА видату позивачу посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, з видачею відповідного посвідчення.

Керуючись ст.ст. 8,19,22 Конституції України, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постановою КМУ від 20 січня 1997 року № 51 " Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 2, 6, 17, 71, 158-163,167,185,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Київської обласної державної адміністрації у видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобов'язати Київську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. М. Кошель