Справа № 303/6102/16-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4825/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на додаткову постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням індексації грошових доходів (за 26 років державної служби у розмірі 80% від нарахованої заробітної плати) починаючи з 31 березня 2014 року по теперішній час із врахуванням збільшення на суму виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення та на поліпшення соціально-побутових умов та інших винагород (за останні 24 календарні місяці роботи перед звільненням на пенсію), відповідно з даними «інші виплати» довідки Мукачівського міського центру зайнятості Закарпатської області від 26.09.2016 року № 2953; стягнути з відповідача донараховану за результатами перерахунку пенсію; зобов'язати відповідача виплачувати позивачу пенсію із врахуванням проведеного перерахунку та стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови у врахуванні при призначенні позивачу пенсії державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для покращення соціально-побутових умов - неправомірними. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових умов, починаючи з 05 жовтня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум та індексації заробітної плати та в подальшому здійснювати такі виплати.

Додатковою постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2017 року постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року доповнено, а саме зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням індексації грошових доходів (за 26 років державної служби у розмірі 80% від нарахованої заробітної плати) із врахуванням збільшення на суму виплаченої позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та на поліпшення соціально-побутових умов та інших винагород (за останні 24 календарні місяці роботи перед звільненням на пенсію), відповідно з даними «інші відмітки» довідки Мукачівського міського центру зайнятості Закарпатської області від 26.09.2016 року № 2953, починаючи з 05 жовтня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум та індексації заробітної плати та в подальшому здійснювати такі виплати. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з додатковою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що матеріальна допомога, індексація не є складовими заробітної плати, а одноразовою допомогою, а тому такі виплати не можуть враховуватись для призначення чи перерахунку пенсії. Крім того, управління є державною установою, а тому кошти на проведення відшкодування судового збору на рахунках відсутні, а тому сплачений судовий збір належить повернути за рахунок коштів Державного бюджету України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком з 31.03.2014 року відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723).

У вересні 2016 року позивач зверталася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки № 2953 від 26.09.2016 року, однак в цьому листом відповідача від 05.10.2016 року № 134-К/09-32 їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав для перерахунку (а.с. 10-11).

Згідно довідки № 2953 від 26.09.2016 року про складові заробітної плати для обчислення пенсії позивачу виплачувались премії, надбавки, матеріальна допомога та проводилась індексація за період з 2012 року по 2014 рік. На всі виплати нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 9).

За змістом статті 37 Закону № 3723 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723 передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреби входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, 14.05.2013 року у справі № 21-125а13, 28.05.2013 року у справі №21-97а13, в яких визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно визнав неправомірними дії відповідача стосовно не включення позивачу до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески.

Пенсія державного службовця позивачу була призначена у 2014 році і саме при призначенні пенсії відповідач не включив до сум заробітку всі належні виплати, з яких мала нараховувалась пенсія. Так як підставою для перерахунку не є підвищення розміру заробітної плати, а неврахування всіх належних виплат для призначення пенсії, то і її перерахунок має бути здійснений з того показника, який брався для призначення пенсії. З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу призначалась в розмірі 80% від суми заробітної плати. Ті обставини, що відбулись зміни у законодавстві, та з 01.05.2016 року діє новий Закон України «Про державну службу», яким визначені нові правила призначення пенсії, жодним чином не впливають на характер спірних правовідносин, який виник до цих обставин.

Таким чином, за наявності у позивача підстав для перерахунку пенсії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності відмови відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу на підставі заяви відповідно до довідки Мукачівського міського центру зайнятості Закарпатської області від 26.09.2016 року № 2953.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки стороною у справі був суб'єкт владних повноважень - Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, то суд правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем за подання позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно виніс додаткову постанову, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області слід залишити без задоволення, а додаткову постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а додаткову постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2017 року у справі № 303/6102/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
Судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула