Справа № 465/7221/16-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4675/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 13 березня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова (Далі - УПФУ) № 16917/03-14 від 27.10.2016, яким їй, як працівнику освіти було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов'язати відповідача призначити (нарахувати і виплатити) таку допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 13.03.2017 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що судом не повністю з'ясовано всі обставини справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам та порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що в первинних документах позивача, а саме в типових штатних розписах дошкільних установ та документах з оплати праці за 1992-1998 роки зазначена посада логопед, тому зараховувати періоди роботи, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги, як працівнику освіти, немає підстав, оскільки переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 передбачені посади вчителі-логопеди. Тому просить скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 13.03.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 № 6 від 11.09.1992, № 7 від 31.12.1996, № 8, № 9 від 01.09.1998, № 10, № 11 від 20.03.2000, які виправлено (визнано недійсними) записами № 16, 17 від 30.09.2016, № 18 від 04.10.2016, № 19, № 20 та № 21 від 05.10 2016 підтверджується, що вона за період з 11.09.1992 по 01.09.2004 працювала на посаді вчителя-логопеда.

Позивач звернулася до відповідача із заявою щодо призначення грошової допомоги згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом УПФУ у Франківському районі м. Львова № 16917/03-14 від 27.10.2016 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті зазначеної грошової допомоги з покликанням на те, що в її трудову книжку були внесені зміни про те, що посаду логопеда вважати посадою вчителя-логопеда (запис за № 6-11) за період роботи з 11.09.1992 по 01.09.2004. Оскільки в первинних документах, а саме в типових штатних розписах дошкільних установ і в документах з оплати праці за 1992-1998 роки зазначена посада логопед, зарахувати період роботи логопедом дошкільних установ з 11.09.1992 по 01.09.2004 роки до стажу роботи, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги, як працівнику освіти, немає підстав. Без зазначеного періоду стаж роботи за вислугою років складає 19 років 8 місяців 28 дні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обсяг виконуваної ОСОБА_1 роботи відповідав обсягу посадових обов'язків вчителя-логопеда, оплата її праці здійснювалась як вчителю-логопеду, а тому відповідачем було неправомірно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно п.2.14 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, в 1992 році не вірно був виданий наказ та зроблений запис в трудовій книжці про прийняття позивача ОСОБА_1 на посаду «логопеда», оскільки відповідно до пункту 2 наказу міністра освіти СРСР № 136 «Про типові штати закладів спеціального призначення для дітей з дефектами розумового і фізичного розвитку і про оплату праці «вчителів - дефектологів» і «вчителів - логопедів» від 14.10.1975 було передбачено перейменування з 1 вересня 1975 року в дитячих садках і яслах - садках спеціального призначення для дітей з дефектами розумового і фізичного розвитку і спеціально організованих групах для таких дітей у дитячих садках та яслах - садках загального призначення посаду «логопеда» на посаду «вчителя - логопеда». З прийняттям цього наказу втратив чинність пункт 16 приміток до Типових штатів ясел - садків. Відповідно були змінені Типові штатні розклади.

З Наказу відділу освіти Франківського району Львівської міської ради № 311-к від 29.07.2016 «Про приведення назви посади у відповідність з нормативними документами» вбачається, що у нормативних документах у штаті дошкільних закладів посаду «логопеда» перейменовано 01.09.1975 на посаду «вчитель-логопед» (наказ міністра освіти СРСР № 103 від 31.12.1971 «Про затвердження Типових штатів дошкільних закладів» (із змінами, внесеними наказами міністра освіти СРСР № 55 від 16.05.1972 та № 89 від 17.06.1975 та наказ міністра освіти СРСР № 136 від 14.10.1975 «Про типові штати дошкільних закладів спеціального призначення для дітей з дефектами розумового і фізичного розвитку і про оплату праці вчителів-дефектологів і вчителів-логопедів»); обсяг виконуваної ОСОБА_1 роботи відповідав обсягу посадових обов'язків вчителя-логопеда; оплата праці ОСОБА_1 здійснювалась як вчителю-логопеду.

Наказом відділу освіти Франківського району Львівської міської ради № 311-к від 29.07.2016 підтверджується, що ОСОБА_1 була призначена на посаду вчителя-логопеда в дитячій установі № 164 з 11.09.1992 до 31.12 1996, в дитячій установі № 159 з 02.01.1997 до 01.09.1998, в дитячій установі № 70 з 01.09.1998 до 20.03.2000.

Окрім того, наказом відділу освіти Франківського району Львівської міської ради № 604-к від 30.09.2016 про внесення змін в записи трудової книжки ОСОБА_1 та наказом відділу освіти Сихівського району Львівської міської ради № 424 від 03.10.2016 про внесення змін в записи трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується правомірність зміни записів у трудовій книжці та факт перебування ОСОБА_1 на посаді вчителя-логопеда.

Згідно п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 (із змінами) було затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З врахуванням встановлених судом обставин, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на одноразову грошову допомогу згідно із п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не підлягає оподаткуванню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись вимогами ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 13 березня 2017 року по справі № 465/7221/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 05.05.2017.