Справа № 522/7998/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7998/17
Провадження № 2а/522/1489/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Громадської організації «Самооборона Одеси» до Одеської міської ради про визнання нечинним рішення з моменту його прийняття, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати нечинним з моменту прийняття рішення XV сесії Одеської міської ради VII скликання «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси» (далі - Рішення).

При цьому посилається на те, що рішення, було прийнято всупереч встановленої законодавством України процедурі прийняття рішень органами місцевого самоврядування, зокрема, Закону України «Про доступ до публічної інформації», Регламенту Одеської міської ради VII скликання, а також вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

В обґрунтуванні адміністративного позову також зазначено, що 25 квітня 2017 року Радою Організації «Самооборона Одеси» прийнято рішення про скликання Загальних зборів членів Організації та зміну місцезнаходження Організації. Радою Організації запропоновано змінити місцезнаходження організації з будинку №35 Б по вулиці Канатній у місті Одесі на будинок №28 Б по вулиці Героїв Крут у місті Одесі. У зв'язку із прийняттям оскаржуваного Рішення, на думку позивача, порушено права Громадської організації «Самооборона Одеси» на зміну її місцезнаходження через неможливість реєстрації місцезнаходження організації із використанням об'єкту топоніміки, про який йдеться у рішенні Ради Організації «Самооборона Одеси». 28 квітня 2017 року Громадська організація «Самооборона Одеси» звернулась до Одеської міської ради із заявою про скасування Рішення. Однак, у зв'язку відсутністю визначених строків розгляду цієї заяви такий спосіб захисту прав позивач вважає неефективним.

У судовому засіданні 28.04.2017 року представник позивача - В. В. Кожухарь позовні вимоги та обставини, викладені у позові, підтримав, позов просив задовольнити.

Представники відповідача - Бондаренко І.О. та Вінюков В.М. у судовому засіданні проти вимог заперечували, просили відмовити у їх задоволенні. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, представники зазначили, що оскаржуване Рішення прийнято на підставі ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про географічні назви» із дотриманої встановленої законодавством процедури прийняття міською радою рішень. Зауважували, що прийняття такого Рішення обумовлено необхідністю забезпечення належного обліку, упорядкування назв географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси, уникнення їх повторення, необхідності повернення окремим географічним об'єктам їх історичних назв, а також необхідністю приведення назв окремих географічних об'єктів у відповідність із вимогами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Вказали також про те, що під час підготовки проекту рішення було враховано дані архівних, енциклопедичних, довідкових та історичних джерел, пропозиції історико-топонімічної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради, а також думку територіальної громади м. Одеси, висловлену під час проведення громадських слухань.

Крім того, посилались на те, що відповідно до ч. 9 ст. 28 Регламенту Одеської міської ради VII скликання рішення ради оформлюються протягом п'яти робочих днів з моменту їх прийняття та підписуються міським головою, а додатки до рішення - секретарем ради, після чого підлягають офіційному оприлюднення. При цьому безпосередньо проектом оскаржуваного Рішення передбачено, що воно набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення. Разом з тим, ч. 4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 6 ст. 28 Регламенту Одеської міської ради VII скликання встановлено, що рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Представники зазначили, що станом на момент розгляду справи Рішення не підписано, не оформлено та не опубліковано. Таким чином, враховуючи, що встановлений строк для підписання, оформлення та опублікування оскаржуваного Рішення або зупинення його дії із внесенням на повторний розгляд сесії не сплинув, посилались на відсутність предмету оскарження та на неможливість визнання нечинним акту, який не набрав чинності.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 2017 року на XV сесії Одеської міської ради прийнято рішення «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси» (далі - Рішення).

Відповідно до наявного у матеріалах справи проекту Рішення Одеська міська рада вирішила:

- затвердити найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси згідно з додатком;

- доручити районним адміністраціям Одеської міської ради забезпечити розміщення зовнішніх знаків з найменуванням вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси;

- доручити юридичному департаменту Одеської міської ради забезпечити оформлення та подання відповідного повідомлення згідно із Порядком ведення словників Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 06.07.2012 р. № 1014/5;

- визнати таким, що втратило чинність, рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 р. № 4858-IV «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд», розташованих на території міста Одеса.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України. Дані положення кореспондуються з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про географічні назви» найменування та перейменування географічних об'єктів у межах визначених законом повноважень та відповідно до вимог цього Закону здійснюють, зокрема, сільські, селищні, міські ради - щодо географічних об'єктів, розташованих відповідно на території села, селища, міста. Згідно зі статтею 1 даного Закону найменування та перейменування географічних об'єктів - присвоєння назв географічним об'єктам відповідними органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Статтею 5 вказаного Закону України також встановлено, що перейменування географічних об'єктів здійснюється у випадку: повторення назв однорідних географічних об'єктів у межах однієї адміністративно-територіальної одиниці; необхідності повернення окремим географічним об'єктам їхніх історичних назв; істотної зміни функції або призначення географічного об'єкта; необхідності приведення назви географічного об'єкта у відповідність із вимогами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Таким чином, суд доходить висновку про наявність у Одеської міської ради повноважень щодо прийняття рішення «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси».

Оцінюючи дотримання процедури прийняття оскаржуваного Рішення, суд зауважує таке.

Відповідно до частини 15 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Приписом статті 2 Регламенту Одеської міської ради VII скликання (далі - Регламент), затвердженого рішенням Одеської міської ради від 11.11.2015 року № 1-VII, встановлено, що Одеська міська рада діє на підставі Конституції України, Європейської хартії місцевого самоврядування, законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місцеві вибори», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», даного Регламенту, Положення про постійні комісії Одеської міської ради, інших нормативно-правових актів України та ради.

Відповідно до частини 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Позивач зазначає, що пунктом 5 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Частиною 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Відповідно до статті 18 Закону України «Про доступ до публічної інформації» для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб'єктів владних повноважень, підлягають обов'язковій реєстрації в системі обліку, що має містити, серед іншого, проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо).

Доступ до системи обліку, що містить інформацію про документ, що знаходиться у суб'єкта владних повноважень, забезпечується шляхом оприлюднення на офіційних веб-сайтах суб'єктів владних повноважень такої інформації, а в разі їх відсутності- в інший прийнятний спосіб. У позові вказується, що на веб-сайті Одеської міської ради оприлюднено два архіви із переліком проектів рішень XV сесії Одеської міської ради. Однак, проект оскаржуваного рішення серед оприлюднених відсутній.

Суд встановив, що, як відображено у відеозаписі XV сесії Одеської міської ради, пропозицію про включення до порядку денного проекту оскаржуваного Рішення (внесеного 45 депутатами Одеської міської ради VII скликання) було оголошено під час обговорення порядку денного сесії. Відповідно до наявної інформації проект Рішення був наданий для ознайомлення депутатам за півгодини до початку пленарного засідання XV сесії Одеської міської ради та його не було розповсюджено (роздано) усім депутатам Одеської міської ради (в електронному вигляді або на паперових носіях).

Проаналізувавши у сукупності дані обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 13 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситись сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат ради, серед іншого, має право пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них тощо.

Вказаними законами не передбачено обмежень реалізації такого права, пов'язаних із строком внесення пропозицій до порядку денного. Крім того, безпосередньо Регламентом Одеської міської ради VII скликання, зокрема, ч. 17 ст. 24 («проекти рішень, що були внесені пізніше встановленого у пункті 16 Регламенту строки розсилки, можуть бути розглянуті на планерному засідання сесії тільки після окремого голосування депутатів про включення їх до порядку денного засідання») передбачено можливість включення питань до порядку денного пізніше ніж за 10 днів до дня пленарного засідання ради. Відповідно до ч. 19 ст. 24 Регламенту пропозиції щодо зміни та доповнення порядку денного дня сесії можуть вноситись відповідними суб'єктами до затвердження порядку денного сесії депутатами на пленарному засіданні та приймаються більшістю від загального складу ради. Частиною 21 статті 24 Регламенту передбачено можливість у виключних випадках внесення додаткового питання до затвердженого порядку денного сесії.

Таким чином, внесення пропозицій до порядку денного сесії ради є передбаченим Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад» правом депутата місцевої ради, елементом його визначеного законом статусу та може бути реалізовано у будь-який час до затвердження порядку денного сесії, а у виключних випадках - після його затвердження.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Таким чином, враховуючи, що депутати Одеської міської ради, які запропонували внести проект оскаржуваного Рішення до порядку денного сесії, не є розпорядниками інформації у розумінні положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», неможливо встановити у їх діях порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Передбачена ч. 17 ст. 24 Регламентом Одеської міської ради VII скликання процедура включення до порядку денного відповідного проекту рішення, який надійшов пізніше, ніж за 10 днів до дня сесії (окреме голосування депутатів щодо включення питання до порядку денного) дотримана була.

Однак, Регламент Одеської міської ради VII скликання не містить виключень щодо застосування абз. 2 ч. 16. ст. 24 Регламенту, за яким проекти рішень розсилаються депутатам в електронному вигляді, а за бажанням депутатів проекти можуть надаватись на паперових носіях.

Таким чином, нерозповсюдження (нероздання) проекту оскаржуваного Рішення серед всіх депутатів Одеської міської ради є порушенням вимог Регламенту Одеської міської ради VII скликання.

У позові також зауважується про порушення частини 10 статті 25 Регламенту Одеської міської ради VII скликання та зазначено, зокрема, про те, що головуючим було обмежено право депутатів на внесення пропозицій та змін, проведення дебатів.

Відповідно до частини 10 статті 25 Регламенту, розгляд питання порядку денного на пленарному засіданні ради передбачає: 1) доповідь, питання до доповідача та відповіді на них; 2) співдоповідь (у разі необхідності), питання до співдоповідача та відповіді на них; 3)виступ депутатів; 4) внесення пропозицій та змін; 5) дебати; 6) висновок доповідача (співдоповідача) 7) оголошення головуючим про припинення обговорення; 8) прийняття проекту рішення за основу; 8) голосування щодо внесених пропозицій та змін; 9) прийняття рішення в цілому.

Суд відхиляє таке посилання позивача, оскільки, як вбачається з відеозапису, під час проведення сесії вказане питання обговорювалось депутатами міської ради. Доказів стосовно того, що було обмежено право конкретного депутата, який мав намір внесення пропозиції або зміни до проекту рішення, до суду не надано.

В обґрунтуванні позову також вказується про порушення процедури проведення громадських слухань.

Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року Одеським міським головою прийнято розпорядження № 782 «Про скликання громадських слухань щодо обговорення проекту рішення Одеської міської ради «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 09 листопада 2005 року № 4858-IV «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеси» (режим доступу - http://omr.gov.ua/ru/acts/mayor/86315/).

Крім того, на веб-сайті Одеської міської ради було проведення інтернет-опитування щодо проекту рішення «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 09 листопада 2005 року № 4858-IV«Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеси» Представниками відповідача зауважувалось, що відповідна інформація поширювалась у засобах масової інформації.

Розпорядженням Одеського міського голови від 02.12.2016 року № 1197 «Про скликання громадських слухань щодо обговорення проекту рішення Одеської міської ради «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 09 листопада 2005 року № 4858-IV «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеси» скликано на 16 грудня 2016 року відповідні громадські слухання.

Водночас, інформації про результати таких громадських слухань, а також жодних матеріалів, документів, інших доказів щодо проведення таких громадських слухань суду не надано. У зв'язку із цим суд робить висновок про порушення вимог щодо проведення громадських слухань.

Аналізуючи відповідність оскаржуваного рішення положенням Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», суд зауважує таке.

Відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає, зокрема назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з'їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов'язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури).

Таким чином, вивчення питання щодо віднесення назви кожної конкретної вулиці, бульвару, скверу, інших об'єктів топоніміки тощо до символіки комуністичного тоталітарного режиму є комплексним, включає об'єктивну та суб'єктивну складову та вимагає з'ясування, зокрема таких обставин:

-із використанням імені або псевдоніму якої саме особи названо той чи інший топонім населеного пункту (з метою виключення осіб, що мають однакові прізвища; назв, що є співзвучними, тощо);

-якими належними та допустимими доказами підтверджено факт відповідності такої особи критеріям, встановленим, вказаним законом;

-віднесення назви топоніму до винятків, встановлених Законом (назви, пов'язані з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури);

-інших обставин.

Відповідні питання потребують спеціальних знань та належної доказової бази.

Суд враховує посилання представників відповідача, що історико-топонімічною комісією при виконавчому комітеті Одеської міської ради вивчались відповідні питання, внаслідок розгляду яких було прийнято рішення щодо відсутності порушень Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Водночас, до суду не було надано матеріалів та документів з цього приводу, зокрема, матеріалів засідань історико-топонімічною комісією при виконавчому комітеті Одеської міської ради, інших доказів. У зв'язку з цим суд позбавлений можливості зробити обґрунтований висновок з цього приводу.

Крім того, суд враховує, що оскаржуване рішення Одеська міська рада приймала на підставі Закону України «Про географічні назви» та «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому встановлені Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» строки перейменувань у даному випадку не застосовуються. У зв'язку із цим відхиляються також посилання на те, що пропозиції історико-топонімічною комісією при виконавчому комітеті Одеської міської ради були опубліковані після прийняття розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації № 298/А-206, оскільки це не впливає оцінку законності оскаржуваного Рішення Одеської міської ради.

Не є підставою для відмови у позові посилання представників відповідача на те, що встановлений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту Одеської міської ради VII скликання строк для підписання, оформлення та опублікування оскаржуваного Рішення або зупинення його дії із внесенням на повторний розгляд не сплинув, оскільки це не впливає на оцінку суду щодо дотримання Регламенту під час його прийняття.

Враховуючи викладене, беручи до уваги порушення Регламенту Одеської міської ради VII скликання, рішення XV сесії Одеської міської ради VII скликання «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно до ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина 1 статті 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд враховує, що оскаржуване Рішення офіційно не опубліковано, а отже не набуло чинності, що унеможливлює визнання його нечинним. Беручи до уваги встановлені судом порушення Регламенту Одеської міської ради VII скликання, що мали місце під час його прийняття, враховуючи мету адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення XV сесії Одеської міської ради VII скликання «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси».

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги Громадської організації «Самооборона Одеси» законними та обґрунтованими, таким, що знайшли своє належне підтвердження у матеріалах та при розгляді справи, тому приходить до висновку про задоволення адміністративного позову Громадської організації «Самооборона Одеси» у повному обсязі.

Керуючись ст.19 Конституції України, , ст.ст. 2, 28, 52, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.2, 3, 7, 9, ч.2 ст.11, 69, 71, 72, 158-164, 167 ч.2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Громадської організації «Самооборона Одеси» до Одеської міської ради про визнання нечинним рішення з моменту його прийняття - задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати рішення XV сесії Одеської міської ради VII скликання «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів та інших географічних об'єктів, розташованих на території міста Одеси».

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10-ти днів з дня її оголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя А. Ю. Бойчук