Справа № 823/567/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року справа № 823/567/17 м. Черкаси

09 год. 34 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Баклаженко Н.В.,

представника позивача - Сорокопуда В.Г. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Маньківської селищної ради до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2017 року до суду з позовною заявою звернулася Маньківська селищна рада, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області № від 19.09.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що на виконання положень Закону № 2464-VІ селищна рада в червні 2015 року сплатила єдиний внесок нарахований за відповідний базовий звітний період, а саме за червень 2015 року, шляхом перерахування відповідної суми єдиного внеску на рахунок відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області для його зарахування, а саме 26 червня 2015 року за платіжним дорученням № 333 від 25.06.2015 в сумі 58003,58 грн. Проте, в платіжному дорученні Маньківської селищної ради № 333 помилково було зазначено невірний рахунок по єдиному соціальному внеску для зарахування коштів, а саме: замість рахунку № 2319 - «Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було зазначено рахунок № 0295 - «ККД 11010100 - Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати», хоча в платіжному дорученні було вірно зазначено рядок призначення платежу «Єдиний соціальний внесок нарахований на заробітну плату за червень 2015 року». Граничний термін сплати цього платежу був 20 липня 2015 року. Помилкове перерахування єдиного соціального внеску на неналежний рахунок було виявлено самою Маньківською селищною радою у березні 2016 року, у зв'язку з чим селищна рада листом від 30.03.2016 за № 414/02-42 звернулась до органу податкової служби про повернення помилково перерахованих коштів для подальшого перерахування на правильний рахунок по Єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. 31.03.2016 року єдиний внесок був перерахований на належний рахунок. Проте, рішенням Уманської ОДПІ № від 19.09.2016 до селищної ради застосовано штрафні санкції та нарахована пеня. Представник позивача зазначає, що умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного соціального внеску. При цьому штраф та пеня є засобами відповідальності платника єдиного внеску за ухилення від своєчасної сплати даного платежу. Отже, підставою для застосування даного виду санкцій є протиправне невиконання чи неналежне виконання платником єдиного внеску своїх зобов'язань. Однак, сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за червень 2015 року фактично була здійснена 26.06.2015 відповідно до платіжного доручення № 333 від 25.06.2015 в якому зазначено призначення платежу - єдиний соціальний внесок і сплата була здійснена своєчасно у межах встановленого граничного строку сплати, яким являється 20.07.2015. Таким чином, представник наголосив, що в діях Маньківської селищної ради відсутнє правопорушення передбачене п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VІ. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у адміністративному позові.

Представник Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити виходячи з такого.

Маньківська селищна рада Черкаської області зареєстрована як юридична особа 21.05.1997, ідентифікаційний код 25659958 та перебуває на обліку в Уманській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області як платник єдиного внеску з 13.10.1993.

У відповідності до платіжного доручення № 333 від 25.06.2015 Маньківська селищна рада сплатила грошові кошти в сумі 58003,58 грн., шляхом перерахування на рахунок відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області № 0295 - «ККД 11010100 - Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» з призначенням платежу «Єдиний соціальний внесок нарахований на з/п за червень 2015 року». Дане платіжне доручення виконане 26.06.2015, що вбачається зі штампу управлінні Державної казначейської служби України у Маньківському районі Черкаській області.(а.с. 17).

30.03.2016 Маньківська селищна рада Черкаської області виявивши помилкове перерахування єдиного соціального внеску на неналежний рахунок, звернулася з листом за вих. № 414/02-42 до податкового органу щодо повернення помилково зарахованих коштів із доходного рахунку № 0295 сплачених на підставі платіжного доручення № 333 від 25.06.2015 для подальшого перерахування на правильний рахунок по Єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.(а.с. 19)

Як вбачається з виписки по рахунках Маньківської селищної ради Черкаської області від 30.03.2016 грошові кошти в сумі 58003,58 грн. були повернуті останній.

Після чого, платіжним дорученням № 118 від 31.03.2016 Маньківська селищна рада сплатила грошові кошти в сумі 58003,58 грн., з призначенням платежу «Єдиний соціальний внесок нарахований на з/п за березень 2016 року» на рахунок відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області № 2319 - «Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».(а.с. 21).

19.09.2016 Уманською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області на підставі прийнятого рішення № до Маньківської селищної ради Черкаської області застосовано штрафні санкції в сумі 55025,29 грн. та нараховано пеню - 1601,96 грн. за період з 21.07.2015 по 25.03.2016 внаслідок несплати (перерахування) єдиного внеску. Дане рішення позивач отримав 09.12.2016 за вх.. № 950/02-14. (а.с. 23).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, селищною радою в порядку адміністративного оскарження подано скарги до Уманської об'єднаної ДПІ, до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України, однак рішеннями ГУ ДФС у Черкаській області за № 782/23-00-10-0210 від 16.01.2017, за № 960/23-00-10-0210 від 13.01.2017, Державної фіскальної служби України за № 4337/5/99-99-11-02-02-25 від 21.03.2017 скарги залишені без розгляду.

Не погоджуючися з прийнятим податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, регламентуються Законом України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Підпунктами 1 та 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Згідно частини 5 статті 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону № 2464 для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (далі - Казначейство), та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з вимогами Положення про рух коштів.

Згідно пункту 2.1 розділу II Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 19.09.2013 № 493/815 (далі - Положення № 493/815, в редакції, чинній під час спірних правовідносин) (Положення втратило чинності 25.03.2016), Міжрегіональному головному управлінню Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників, територіальним органам доходів і зборів відкривались небюджетні рахунки - балансовий рахунок 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску.

В силу положень розділу ІІІ (Порядок розподілу та розподілу страхових коштів) Положення № 493/815, страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім'я територіальних органів Міндоходів в управліннях (відділеннях) Казначейства (пункт 3.1.).

На кінець операційного дня страхові кошти, які надійшли за день на рахунки 3719 територіальних органів Міндоходів, перераховуються Головними управліннями Казначейства на відповідні рахунки головних управлінь Міндоходів (пункт 3.2.).

До 10 год. 00 хв. наступного операційного дня страхові кошти з рахунків 3719 головних управлінь Міндоходів засобами програмного забезпечення шляхом формування меморіальних документів перераховуються Головними управліннями Казначейства на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім'я Міндоходів у Казначействі України, на підставі договорів про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладених з власниками рахунків (пункт 3.3.).

Страхові кошти, акумульовані на рахунках 3719 Міндоходів, об 11 год. 00 хв. розподіляються за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до визначених Законом пропорцій (у відсотках) та перераховуються за призначенням - на рахунки, відкриті в Казначействі України за балансовим рахунком 3717 "Рахунки державних позабюджетних фондів" на ім'я фондів загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування (пункт 3.4.).

Згідно з частиною 4 статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Частиною 5 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави суду зробити висновок, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. Тобто, будь-який податок чи збір, що надійшов до бюджету, відображається на відповідному балансовому рахунку і враховується (обліковується) на єдиному казначейському рахунку, незалежно від того, на який аналітичний рахунок він поступив.

Поняття «єдиний казначейський рахунок» закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затверджене наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №122 (далі - Положення №122), та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього Положення встановлено, що єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Таким чином, зі змісту положень Положення №122 слідує, що всі сплачені податки і збори (обов'язкові платежі), єдиних внесків, в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок.

Як підтверджується матеріалами справи, у строк встановлений ч. 8 ст. 9 Закону № 2464, позивачем подано платіжне доручення № 333 про перерахування коштів в оплату єдиного внеску за червень 2015 року. Отримувачем коштів за даним платіжним дорученням визначено місцевий бюджет, код 37981920, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Черкаській області, код банку: 854018, р/р 0295.

Вказаний платіжний документ позивача був прийнятий банком 26.06.2015 до виконання.

Відповідно до абзацу першого та другого частини 8 статті 9 Закону №2464, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Згідно підпункту 1 частини 10 статті 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Таким чином, зокрема, норма статті 9 Закону 2464 визначає, що днем сплати єдиного внеску є день списання коштів на відповідний рахунок державної фіскальної служби.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що сплачені кошти у відповідності до платіжного доручення № 333 від 25.06.2015 на підставі звернення Маньківської селищної ради Черкаської області повернуті на розрахункові рахунки позивача (виписка по рахунках від 30.03.2016).

Суд погоджується з доводами представника позивача, що помилка в р/р з урахуванням приписів Бюджетного кодексу України не створює передумов для застосування до позивача штрафних фінансових санкцій, оскільки сплачені кошти акумулюються на один консолідований рахунок. Однак судом враховано, що сплачені кошти позивачем були повернуті на власні р/р як помилково сплачені, таким чином виключаючи їх з дохідної частини бюджету.

Також, суд звернув увагу, що платіжним дорученням № 118 від 31.03.2016 Маньківська селищна рада сплатила грошові кошти в сумі 58003,58 грн., з призначенням платежу «Єдиний соціальний внесок нарахований на з/п за березень 2016 року», проте дані кошти ЄСВ сплачені не за червень 2015 року, за період якого накладено штраф, а за період березня 2016 року (поточний платіж).

Таким чином, суд не може погодитися з доводами представника позивача, що останнім виконаний обов'язок щодо повноти та вчасності сплати ЄСВ.

Частиною 11 статті 25 Закону 2464 визначений повний перелік штрафних санкцій, які можуть бути застосовані органом доходів і зборів, а саме:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум;

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

З огляду на вищевикладене, враховуючи повернення грошових коштів, зокрема які перебували на іншому р/р, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано санкції до позивача за несплату ЄСВ.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведена правомірність прийнятого рішення, а тому викладені в позовній заяві вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати не повертаються.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 10.05.2017 року.