Справа № 766/11536/16-а
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Башинська Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти В4 Управління патрульної поліції у м. Херсоні Поліщука Євгенія Олександровича про визнання незаконними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 16.09.2016 року відносно ньогоінспектором роти В4 УПП у м. Херсоні старшим лейтенантом поліції ПоліщукЄ.О.винесено постанову ДР № 153042 про накладення адміністративного стягнення і накладено штраф у розмірі 255,00 грн. Постанова мотивована тим, що нібито він 16.09.2016 року приблизно 11.45 год., керуючи автомобілем HyundaiSantaFeНОМЕР_1, по вул. Перекопська (ККЗ «Юбілейний») здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 10 м від пішохідного переходу та ближче ніж 30 м від зупинки громадського транспорту, чим порушив п.15.9 пп. г), е) ПДР України. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки порушення правил дорожнього руху та адміністративного правопорушення він не скоював, в його діях відсутня сама подія адміністративного правопорушення. Просить визнати незаконними дії інспектора роти В4 Управління патрульної поліції у м. Херсоні Поліщука Євгенія Олександровича щодо накладення адміністративного стягнення згідно постановиДР № 153042 від 16.09.2016 року; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ДР № 153042 від 16.09.2016 року скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що постанову було винесено на підставі та в межах чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 7 Кодексу про адміністративне правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення визначено ст. 279 КУпАП, відповідно до якого посадова особа, яка розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, після цього оголошує протокол в разі його складання, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи, досліджує докази і вирішує клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що інспектором роти В4 УПП у м. Херсоні старшим лейтенантом поліції Поліщуком Є.О.винесено постанову серії ДР № 153042 від 16.09.2016 року, якою ОСОБА_1було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Усі необхідні реквізити оскаржена постанова містить.

Копію постанови про накладення адміністративного стягнення позивач отримав на місці, що підтверджується його підписом у постанові. Позивачу роз'яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, що також підтверджено його підписом у постанові.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд бере до уваги, що в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (Заява № 22750/02параграф 42), суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження встановленого за допомогою технічного приладу адміністративного правопорушення, чиненого позивачем. Наданий ж суду відеозапис не підтверджує факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не наведено доводів та не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що оспорювань постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 4, 8, 9, 11, 70-72, 86, 158-160, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти В4 Управління патрульної поліції у м. Херсоні Поліщука Євгенія Олександровича про визнання незаконним дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 153042 від 16.09.2016 року, винесену інспектора роти В4 Управління патрульної поліції у м. Херсоні Поліщука Євгенія Олександровича, за вчинення адміністративних правопорушень передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя В.В.Прохоренко