Справа № 814/1923/16
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/1923/16

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

11 квітня 2017 року Справа № 814/1923/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії судів: головуючого судді Князєва В.С., суддів Гордієнко Т.О., Біоносенка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

про

скасування рішення від 31.08.2016р., зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, Приватне підприємство «Євротранс-Юг», звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:

- скасувати рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 14.09.2016 року, в частині недопущення ПП «Євротранс Юг» до участі у конкурсі та визначення його переможцем ТОВ «Гаджиев», по об’єкту конкурсу - міжобласний маршрут Первомайськ - Одеса, рейси 681/682;

- зобов’язати Державну службу з безпеки на транспорті видати наказ про введення в дію рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 07.06.2016 року, в частині визначення переможцем конкурсу по об’єкту міжобласний маршрут Первомайськ - Київ, рейси 847/848 - ПП «Євротранс Юг» та видати ПП «Євротранс Юг» дозвіл па обслуговування вказаного маршруту;

- зобов'язати Державну службу України з безпеки на транспорті допустити ПП «Євротранс-Юг» до участі у конкурсі по об'єкту конкурсу - міжобласний маршрут Первомайськ - Одеса, рейси 681/682 та переглянути результати конкурсу враховуючи заяву вказаного перевізника.

Відповідач та третя особа проти задоволення позову заперечували просили у позові відмовити з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а також докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково.

Судом встановлено, що позивач, а також третя особа ТОВ «Гаджиєв» подали заяви для участі у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на маршруті Первомайськ-Одеса (рейси 681/682).

Рішенням конкурсного комітету Державної служби з безпеки на транспорті з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 14.09.2016р. (протокол №6, пункт 25), було вирішено не допустити до участі у конкурсі ПП «Євротранс ЮГ», як такого, що подав до участі документи, що містять недостовірну інформацію.

У рішенні зазначено, що перевізник-претендент ПП «Євротранс Юг» в анкеті до заяви на участь у конкурсі по позиції «Сумарна пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2) зазначено транспорті засоби з 1990 по 1994 рік випуску, що не відповідають нормам ЄВРО-2.

Цим же рішенням переможцем конкурсу було визнано третю особу – ТОВ «Гаджиєв».

Наказом Державної служби з безпеки на транспорті від 01.11.2016р. №790 було введено вказане рішення в дію.

Отже, приймаюче зазначене рішення, конкурсний комітет виходив із того, що, оскільки автобуси були випущені в період з 1990 по 1994 рік, то вони автоматично не відповідають вимогам ЄВРО-2, оскільки таки нормативи в той період ще не були запроваджені.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що будь-якої перевірки цієї обставини крім аналізу року випуску автобусів відповідач не здійснив.

Позивач зазначає, що перелічені ним в анкеті автобуси відповідають стандарту ЄВРО-2, а тому зазначена ним інформація є достовірною.

Відповідач та третя особа ТОВ «Гаджиєв» проти позову в цій частині заперечували, вважали, що оскільки в анкеті для участі у конкурсі позивач зазначив автобуси, що не відповідають вимогам ЄВРО-2, як такі, що відповідають цим вимогам, то він вніс до документів недостовірну інформацію.

З такими доводами відповідача та третьої особи суд не може погодитись, виходячи з такого.

Відповідно до п. 12 Порядку 1081, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: 1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт"; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансбезпекою, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); 6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Отже характеристики автобусів щодо екологічного класу чи комфорту не можуть бути підставою для недопущення особи для участі у конкурсі без проведення самого конкурсу.

Такі обставини повинні враховуватися конкурсним комітетом під час проведення конкурсу, а саме на підставі наданих документів конкурсний комітет нараховує бали відповідно до конкретних характеристик особи-перевізника та його транспортних засобів та визначає переможця.

Так, відповідно до п. 40 Порядку 1081, під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: - наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання);- наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; - наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; - наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); - строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); - наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; - наявність та характеристика виробничої бази; - умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; - умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; - умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; - досвід роботи перевізника-претендента; - наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; - якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; - інвестиційний розвиток суб'єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності; - умови контролю за станом здоров'я водіїв.

Отже конкурсний комітет не може не допускати до участі у конкурсі перевізника, навіть якщо із поданих документів може вбачатися, що класність його автобусів є гіршою або інші показники є нижчими ніж у конкурента. За таких умов особа повинна бути допущена до участі у конкурсі, в ході якого конкурсний комітет надає відповідну оцінку претендентам, їх технічній і організаційній базі та обирає переможця.

До того ж конкурсний комітет не може надавати оцінку наявності чи відсутності певних характеристик автобусів лише за непрямими даними – в даному випадку за роком випуску без дослідження фактичних технічних характеристик транспортних засобів.

У своїх запереченнях третя особа – ТОВ «Гаджиєв» зазначає, що звернувся із запитами до заводів виробників автобусів, що належать позивачу, і отримав інформацію, що згідно баз даних заводів-виробників ці автобуси відповідають класу Евро-0 та Евро-1, отже позивач зазначив в анкеті, яка подавалася на конкурс недостовірну інформацію щодо відповідності цих транспортних засобів стандарту Евро-2.

В подальшому, вже під час розгляду справи у суді, відповідач також звернувся до цих підприємств з аналогічними запитами, та отримав аналогічні відповіді та надав їх суду Але суд звертає увагу, що на час прийняття відповідних рішень ці обставини конкурсним комітетом ніяким чином не первірялися.

У відповідь на це позивач зазначає, що після вироблення зазначених автобусів у Європі та початку їх експлуатації, були введені норми Евро-2 та автобуси були в подальшому доукомплектовані каталітичними нейтралізаторами ще до їх імпорту до України. Після доукомплектування автобусів каталітичними нейтралізаторами їх двигуни відповідають вимогам Евро-2, що могло бути невідомо заводу-виробнику, але про це позивачем було отримано відповідний сертифікат відповідності. Оскільки така сертифікація є необов’язковою, сертифікати відповідності було отримано позивачем в інформаційних цілях лише для підтвердження факту переобладнання автобусів до класу Евро-2. Також відповідна сертифікація в обов’язковому порядку проводиться при митному оформленні автобусів при ввезенні їх на територію України та це перевіряється при їх постановці на облік у органах МВС.

В матеріалах справи дійсно наявні копії сертифікатів відповідності на транспортні засоби Mercedes-Benz та Neoplan, належних позивачу, з яких вбачається, що на час сертифікації ці засоби відповідали стандарту Евро-2 (т.1 а.с. 54-58).

Відповідно до ч.3 статті 1 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України транспортних засобів», документом, що засвідчує відповідність транспортних засобів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, є сертифікат або інший документ про підтвердження відповідності, виданий згідно із законодавством України, що вказує, якому саме рівню екологічних норм відповідає за конструкцією транспортний засіб ("ЄВРО-2" - "ЄВРО-6" або іншому рівню).

Відповідно до листа регіонального сервісного центру МВС України від 15.11.2016р. (т.1 а.с. 125), транспорті засоби позивача на момент їх державної реєстрації повинні були відповідати екологічним нормам Євро-2, що було умовою їх державної реєстрації.

За таких умов конкурсний комітет, за відсутності будь-яких доказів не може вважати недостовірною подану претендентом інформацію лише через припущення про те, що у певні роки не випускалися певні транспортні засоби з характеристиками ЄВРО-2 без фактичної перевірки цих обставин.

Звертає на себе увагу той факт, що навіть із запитами до заводу-виробника відповідач звернувся лише під час розгляду справи у суді у березні 2017 року, тобто через тривалий час після прийняття спірного рішення.

Відповдіно до п. 45 Порядку 1081, під час проведення конкурсу запрошуються всі перевізники-претенденти, що беруть участь у конкурсі, у присутності яких оголошуються конкурсні пропозиції. Претендентам надається право на обґрунтування запропонованих ними конкурсних пропозицій. Під час проведення конкурсу додаткові пропозиції від перевізників-претендентів не приймаються.

Але через недопущення позивача до участі у конкурсі, конкурсний комітет не дав йому можливості обґрунтувати та пояснити свою позицію, надати додаткові документи у випадку виникнення сумнівів.

Тобто через прийняття рішення про недопущення позивача до участі у конкурсі, конкурсний комітет не дослідив зазначені обставини, не перевірив їх та не дав їм належної оцінки. Тому суд вважає таке рішення передчасним, та таким, що не відповідає критеріям рівності та неупередженості, які визначені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно визнати протиправним та скасувати пункт 25 Рішення конкурсного комітету Державної служби з безпеки на транспорті з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 14.09.2016р. (протокол №6) щодо недопуску до участі у конкурсі приватного підприємства «Євротранс-Юг» та визначення переможцем конкурсу товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджиєв».

Крім того, аналогічна ситуація мала місце і при прийнятті рішень по конкурсу по іншому маршруту.

Так, позивач подав заяву на участь у конкурсі на перевезення пасажирів на маршруті Первомайськ-Київ, рейси 847/848, який було оголошено відповідачем на 07.06.2016 року.

На засіданні конкурсного комітету 07.06.2016 року (протокол №2) було прийнято рішення не допустити до участі у конкурсі ПП «Євротранс-Юг», м.Первомайськ, як такого, що подав до участі у конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію (п.31 рішення).

Так, як зазначив відповідач, позивачем у анкеті до заяви про участь у конкурсі по позиції «Сумарна пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2)» зазначено транспорті засоби з 1990 по 1994 рік випуску, які не відповідають ЄВРО-2.

Висновок про невідповідність транспортних засобів вимогам ЄВРО-2, та відповідно про недостовірність поданих даних, відповідачем як і в попередньому випадку було зроблено без дослідження технічного оснащення автобусів, сертифікатів відповідності на них, без отримання пояснень від претендента – лише на підставі року випуску автобусів.

Хибність такого підходу вже аналізувалася вище у судовому рішенні, обставини, твердження і заперечення сторін є аналогічними.

Недопущення позивача до участі у конкурсі призвело до того, що він не був оцінений, як учасник конкурсу.

Наказом відповідача від 12.10.2016р. №729 було введено в дію вказане рішення конкурсного комітету.

Вимоги позивача щодо визнання його переможцем зазначеного конкурсу або зобов’язання проведення повторних конкурсів на ці маршрути не відповідають змісту судового захисту порушеного права, оскільки суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідного колегіального державного органу та визначати переможців конкурсу або вирішувати питання доцільності проведення того чи іншого конкурсу.

Тому в іншій частині в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 128, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А НО В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 25 Рішення конкурсного комітету Державної служби з безпеки на транспорті з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 14.09.2016р. (протокол №6) щодо недопуску до участі у конкурсі приватного підприємства «Євротранс-Юг» та визначення переможцем конкурсу товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджиєв».

5. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя В.С. Князєв

Суддя Т.О. Гордієнко

Суддя В.В. Біоносенко