Справа № 816/431/17
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/431/17
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
до відповідачів 1. Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 2. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області
про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

27.03.2017 Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (надалі - ГУ ПФУ у Полтавській області, позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - ГТУЮ у Полтавській області, відповідач-1) про скасування постанови, а саме просить:

- скасувати постанову про накладення штрафу від 14.03.2017 ВП № 53143959 у розмірі 5100,00 грн, винесену у справі № 545/3065/14-а щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 залучено до участі у справі № 816/431/17 у якості другого відповідача - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області, відповідач-2).

В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що 14.03.2017 у виконавчому провадженні ВП № 53143959 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду у справі № 545/3065/14-а. Водночас, за твердженням позивача, зазначене рішення суду виконано ГУ ПФУ у Полтавській області у повному обсязі.

10.04.2017 позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника /а.с. 34/.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розглдяу справи повідомлені належним чином. Відповідач-1 у запереченнях на адміністративний позов просив суд розглянути справу без його участі.

Крім того, у письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач-1 зазначив щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови та просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2014 Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист у справі № 545/3065/14-а, у якому зазначено: зобов'язати ГУ ПФУ у Полтавській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої статтею 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, починаючи з 22.01.2014 та до змін у законодавстві, з урахуванням проведених виплат /а.с. 24/.

16.12.2016 до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 545/3065/14-а, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 24.12.2014 /а.с. 23/.

16.12.2016 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53143959 з примусового виконання виконавчого листа № 545/3065/14-а, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 24.12.2014 /а.с. 26/.

30.12.2016 до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області надійшов лист від позивача, у якому ГУ ПФУ у Полтавській області зазначено, що: перерахунок ОСОБА_1 здійснений на підставі рішення суду та з врахуванням вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; виплата буде проводитися виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України; зважаючи на те, що фінансування Головного управління на виплату військових пенсій здійснюється централізовано за рахунок коштів державного бюджету, питання щодо виплати нарахованих сум пенсії не залежить від Головного управління, як боржника у виконавчому провадженні та є поважною причиною, що позбавляє можливості виконання рішення щодо виплати нарахованих сум пенсії /а.с. 27/.

Отже, позивачем не виконано в повному обсязі рішення суду в справі № 545/3065/14-а.

14.03.2017 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 53143959 у зв'язку з непроведенням відповідачем виплат стягувачу згідно з перерахунком /а.с. 32/.

Позивач, не погоджуючись із прийняттям зазначеної постанови, звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною шостою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16.12.2016 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53143959 з примусового виконання виконавчого листа № 545/3065/14-а, виданого Полтавським районним судом Полтавської області 24.12.2014. Крім того, у постанові вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів; зобов'язано боржника надати до ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області документальне підтвердження факту виконання рішення суду /а.с. 26/.

Водночас частиною першою статті 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Так, у листі ГУ ПФУ у Полтавській області від 29.12.2016 № 7926/10-25 позивач зазначає щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячної додаткової пенсії з 22.01.2014, проте, позивач не вказує про виконання рішення суду в частині здійснення виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами відповідача-1 щодо часткового виконання рішення у суду в межах виконавчого провадження ВП № 53143959.

Водночас відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також частиною другою зазначеної статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

З огляду на те, що боржником - ГУ ПФУ у Полтавській області не було виконано в повному обсязі рішення суду, суд дійшов висновку щодо правомірності дій відповідача-1 при прийнятті оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, матеріалами у справі підтверджується, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна