Справа № 281/526/16-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Денисюк І.І.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" травня 2017 р. Справа № 281/526/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивачки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "07" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Овруцького об'єднаного УПФ України в Житомирській області, щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії державного службовця з урахуванням сум посадового окладу, премії, надбавки за вислугу років на державній службі, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади за останні 60 місяців, які є складовими фонду оплати праці та з яких своєчасно в повному обсязі сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Просила зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії у розмірі 90% від заробітної плати, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням сум посадового окладу, премії, надбавки за вислугу років на державній службі, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади за останні 60 місяців, які є складовими фонду оплати праці та з яких своєчасно в повному обсязі сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 12.11.2005 по 12.11.2010) починаючи з 01.02.2016 року.

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 07.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2017 р. позовні вимоги в частині з 01.02.2016 року по 17.04.2016 р. залишено без розгляду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що позивач з 13.12.2009 перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному УПФ України в Житомирській області та отримує пенсію на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 в розмірі 90% від суми заробітної плати (оклад, надбавка за ранг та вислуга років) і надбавок і премій за період з 01.12.2007 р. по 30.11.2009 р. згідно постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року.

Отримуючи пенсію, позивачка продовжувала працювати на посаді, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" до 12.11.2010 року.

01.08.2016 ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якому просила провести перерахунок пенсії за останні 60 місяців підряд безперервної праці з листопада 2005 року по 12.11.2010 року.

15.08.2016 р. листом №1233/04-02 Овруцьке об'єднане УПФ України в Житомирській області, відмовило їй у зв'язку з тим, що відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.05.2015 р. їй було здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2015 року в розмірі 90 % від заробітної плати станом на 13.12.2009 р. ( окладу, надбавок за ранг та вислугу років) та за період з 01.12.2007 року по 30.11.2009 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, а тому перерахунок пенсії проводити недоцільно, оскільки він призведе до зменшення пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції покликався на те, що Закон України "Про державну службу", що діяв на час призначення пенсії втратив чинність. 10.12.2015 року був прийнятий Закон України "Про державну службу" №889-VII, який набрав чинності 01.05.2016 року, а отже, діючий закон не дає право позивачу на перерахунок пенсії, як державному службовцю.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент призначення пенсії позивачу діяв Закон України "Про державну службу" та Постанова КМ №865 від 31.05.2000 року в редакції, які на момент призначення пенсії передбачали, що заробіток який береться для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією в тому рахунку і за 24 календарні місяці роботи, яка дає право на такий вид пенсії, підряд перед зверненням або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд.

Оскільки після виходу на пенсію в грудні 2009 року позивач продовжувала працювати до 12.11.2010 року та сплачувала страхові внески, то після звільнення з роботи вона мала право клопотати про перерахунок пенсії, обравши для такого перерахунку будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд.

Таким правом позивачка скористалась лише у 2016 році.

Проаналізувавши положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" яким внесені зміни до Закону України "Про державну службу" та Постанову Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112, якою внесені зміни до Постанови КМ України від 31.05.2000 року №865 (в частині, яка стосуються виплат, які беруться для призначення пенсії лише за 60 календарних місяців), колегія суддів прийшла до висновку, що запроваджені зміни стосуються лише прав осіб, які виходять на пенсію після набрання чинності зазначених змін, при цьому такі зміни не стосуються раніше призначених пенсій, а також осіб, які отримали право на перерахунок раніше призначених пенсій до набрання чинності відповідними нормативними актами.

При вирішення питання, що усунення виявлених недоліків під час призначення пенсії та її перерахунку внаслідок неврахування пенсійним фондом до складових заробітної плати певних виплат з яких повинна була обраховуватися пенсія під час її призначення, орган пенсійного фонду зобов'язаний вирішувати на підставі правових норм, що діяли на час виникнення права на перерахунок пенсії та з врахуванням положень ст. 22 Конституції України, яка передбачає, що конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, застосуванню підлягають норми, що діяли на момент виникнення у позивачки права на перерахунок пенсії , тобто 12.11.2010 року.

Пропуск позивачкою строку звернення із заявою про проведення перерахунку пенсії не може позбавляти її вже здобутого права на перерахунок та погіршувати її становище. Такі дії можуть мати для позивачки наслідки у вигляді залишення її позовних вимог у певній частині без розгляду. Ці наслідки судом застосовано у даній справі шляхом винесення відповідної ухвали.

При цьому, здійснюючи відповідний перерахунок пенсії з посад, які позивачка обіймала станом на 2010 рік, відповідач не вправі застосовувати норми, які погіршують становище позивачки, а зокрема переглядати розмір відсоткової величини пенсії від її заробітку.

Із довідок про складові заробітної плати від 11.12.2014 року №216, від 11.12.2014 р.№2017, від 15.01.2015р. №1 та від 27.05.2015 р. №94 виданих Лугинською РДА ( а.с. 14-19) та розпорядження 15.09.2010 року про видачу грошової винагороди, вбачається, що з 2005 року по грудень 2010 року в складі виплат, які отримувала позивач є: посадовий оклад, премія, доплати за ранг, надбавка за вислугу років, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, грошова винагорода за сумлінну безперервну працю, інші виплати.

Працюючи після призначення пенсії 2009 року, ще майже весь 2010 рік на всі виплати, включені у довідках та розпорядженні, були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії - грудень 2009 р.) передбачено, зокрема, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим законом, з яких згідно з цим законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Статтею 2 ЗУ "Про оплату праці" передбачено, що структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу", чинної на час призначення пенсії позивачеві - 2009 р., на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Так, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що сума посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю, інші виплати за останні 60 місяців роботи з 12.11.2005 року по 12.11.2010 року, входять до системи оплати праці державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду України по справах № 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14.

Таку ж позицію суд вже висловлював і щодо позивачки та відповідача у подібних правовідносинах в своїй постанові від 05.05.2011 року (а.с.12).

Натомість протиправність дій відповідача полягає у тому, що діючи всупереч положенням ч.1 ст.244-2 КАС України, яка вказує, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, відповідач знову відмовляється зарахувати до заробітку, який враховується при обчисленні пенсії, суми додаткових видів грошового забезпечення державного службовця, які входять в систему оплати праці і з яких сплачувалися страхові внески.

Саме тому розмір перерахованої пенсії виявляється меншим, аніж розмір пенсії, яку позивачка вже отримує.

Крім того, відповідач безпідставно намагається застосувати до позивачки норми законодавства, які набрали чинності після виникнення у неї права на перерахунок пенсії та зменшили відсоткову величину нарахування пенсії.

Отже, колегія суддів вважає, що відмова відповідача у перерахунку призначеної пенсії позивача є протиправною і призводить до порушення його прав .

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду про відмову в задоволенні позову не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а тому частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "07" березня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3

Зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 18.04.2016 року перерахувати та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_3 в розмірі 90 відсотків від заробітної плати з урахуванням таких її складових заробітної плати як посадовий оклад, премія, доплати за ранг, надбавка за вислугу років, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, грошова винагорода за сумлінну безперервну працю, інші виплати за останні 60 місяців роботи (з 12.11.2005 року по 12.11.2010 року), з яких сплачено страхові внески.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" травня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гетьмана Виговського,12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

- ,