Справа № 817/408/17
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2017 р.Р і в н е 817/408/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Троянчук Д.М., Коваль С.В.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державного підприємства "Дубенське лісове господарство"
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

Державне підприємство "Дубенське лісове господарство" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (з урахуванням заяви про зміну предмету адміністративного позову, а.с.144-150 т.1) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області форми "Р" від 17.01.2017р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 124906,25грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що реалізація дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин не відбувалася нижче собівартості, як про це вказує відповідач, оскільки, згідно з калькуляцією, вартість ліцензії перевищує суму витрат на одну мисливську тварину, яка підпадає під вилучення. Таким чином, відсутнє порушення п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України та заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість. Вказує, що відповідно до статуту ДП "Дубенське лісове господарство", підприємство створено з метою відтворення та раціонального використання мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству, тому твердження відповідача щодо пов'язаності придбання кормів для відгодівлі тварин з послугами з надання дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин є безпідставним.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Головне управління ДФС у Рівненській області позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення (а.с.179-181 т.2). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що актом перевірки від 03.01.2017 №1/17-00-14-01-09/00992869 встановлено порушення позивачем вимог п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, згідно з якого база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, а база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості. Таким чином, ДП "Дубенське лісове господарство" здійснило у 2015 році реалізацію дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин нижче собівартості, що призвело до заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість.

З наведених підстав вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення у повній мірі відповідає вимогам законодавства і підстави для його скасування відсутні, а тому просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Державне підприємство "Дубенське лісове господарство" зареєстроване як юридична особа рішенням Дубенської райдержадміністрації за №418 від 29.12.1993; взяте на облік як платник податків 29.12.1993, про зазначено безпосередньо в акті перевірки (аркуш акта 2, а.с.183 т.2); згідно з витягом від 19.11.2014 №012 зареєстрований як платник податку на додану вартість з 22.07.1997 (а.с.181 т.1).

Судом встановлено, що в період з 15.11.2016 по 26.12.2016 на підставі направлень на перевірку від 14.11.2016 №717/17-00-14-01 - №722/17-00-14-01 та наказів від 28.10.2016 №680, від 12.12.2016 №772 про продовження терміну перевірки (а.с.171-180 т.1), згідно із пп.75, 77, 81, 82 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, уповноваженими особами ГУ ДФС у Рівненській області було проведено планову виїзну документальну перевірку ДП "Дубенський лісгосп" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016.

За наслідками перевірки було оформлено акт від 03.01.2017 №1/17-00-14-01-09/00992869 (а.с.182-250 т.2, 1-20 т.2), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 104064,00 грн., в тому числі: за січень 2013 року - 7,00грн., за березень 2013 року - 1,00грн., за травень 2013 року - 11,00грн., за червень 2013 року - 2,0грн., за липень 2013 року - 2,00грн., за серпень 2013 року. - 15,00грн., за вересень 2013 року - 7,00грн., за жовтень 2013 року - 35,00грн., за листопад 2013 року - 15,00грн., за грудень 2013 року - 2,00грн., за січень 2014 року - 34,00грн., за лютий 2014 року - 24,00грн., за березень 2014 року - 30,00грн., за квітень 2014 року - 5,00грн., за травень 2014 року - 2,00грн., за червень 2014 року - 22,00грн., за липень 2014 року - 9,00грн., за серпень 2014 року - 2,00грн., за вересень 2014 року - 153,00грн., за жовтень 2014 року - 767,00грн., за листопад 2014 року - 278,00грн., за грудень 2014 року - 44,00грн., за січень 2015 року - 9513,00грн., за лютий 2015 року - 8300,00грн., за березень 2015 року - 6915,00грн., за квітень 2015 року - 11895,00грн., за травень 2015 року - 285,00грн., за червень 2015 року - 7865,00грн., за липень 2015 року - 13795,00грн., за серпень 2015 року - 4245,00грн., за вересень 2015 року - 7015,00грн., за жовтень 2015 року - 11348,00грн., за листопад 2015 року - 10799,00грн., за грудень 2015 року - 10341,00грн., за березень 2016 року - 281,00грн.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки. За результатами розгляду заперечення викладені в акті перевірки від 03.01.2017 №1/17-00-14-01-09/00992869 висновки викладено в наступній редакції, зокрема: п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 102513,00грн., в тому числі: березень 2013 року - 1,00грн., травень 2013 року - 7,00грн., червень 2013 року - 2,0грн., вересень 2013 року - 7,00грн., жовтень 2013 року - 30,00грн., листопад 2013 року - 10,00грн., грудень 2013 року - 2,00грн., січень 2014 року - 26,00грн., лютий 2014 року - 24,00грн., березень 2014 року - 23,00грн., квітень 2014 року - 5,00грн., травень 2014 року - 2,00грн., червень 2014 року - 22,00грн., липень 2014 року - 7,00грн., серпень 2014 року - 2,00грн., жовтень 2014 року - 585,00грн., січень 2015 року - 9513,00грн., лютий 2015 року - 8300,00грн., березень 2015 року - 6915,00грн., квітень 2015 року - 11564,00грн., травень 2015 року - 200,00грн., червень 2015 року - 7865,00грн., липень 2015 року - 13795,00грн., серпень 2015 року - 4101,00грн., вересень 2015 року - 7015,00грн., жовтень 2015 року - 11348,00грн., листопад 2015 року - 10799,00грн., грудень 2015 року - 10341,00грн. (а.с.21-33 т.3).

На підставі акта перевірки від 03.01.2017 №1/17-00-14-01-09/00992869 ГУ ДФС у Рівненській області прийняло податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 17.01.2017 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 128068,00 грн., в тому числі за основним платежем на 102454,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 25614,00грн. (а.с.162 т.1).

Вказане рішення оскаржене позивачем в адміністративному порядку, за результатом якого скарга позивача залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 17.01.2017 № - без змін (а.с.151-161 т.1).

Не погодившись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень ДП "Дубенське лісове господарство" оскаржило до суду податкове повідомлення-рішення від 17.01.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 124906,25грн., в тому числі за основним зобов'язанням в сумі 99925,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 24981,25грн.

Згідно з даними акта перевірки, підставою для визначення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 124906,25грн. є встановлення в ході перевірки тієї обставини, що ДП "Дубенське лісове господарство" у 2015 році здійснювало постачання послуг з надання дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин і сума доходу від постачання таких послуг за 2015 рік становить 10308,00грн. без податку на додану вартість. Перевіркою також встановлено придбання ДП "Дубенське лісове господарство" кормів, необхідних для відгодівлі тварин, які, на думку податкового органу, прямо пов'язані з реалізацією послуг з надання дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин.

В бухгалтерському обліку за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 підприємством сформовано собівартість послуг з надання дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин, які сформовано з витрат списаних кормів для відгодівлі тварин на суму 509939,00грн. без податку на додану вартість.

Тобто, як встановлено перевіркою, підприємство отримало дохід від постачання послуг з надання дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин нижче собівартості на суму 499631,00грн. без податку на додану вартість, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 99925,00грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з наявних в матеріалах справи Договору поставки від 03.08.2015 №03/08 укладеного з ФГ "Бескіди", Договору поставки від 16.10.2015 №188 укладеного з ТОВ "Агролан Крупець", Договору купівлі-продажу від 29.10.2015 укладеного з ОСОБА_5, Договору поставки від 30.10.2015 №7 укладеного з ТОВ "Агро-Класік", Договору поставки від 16.10.2015 №6 укладеного з ТОВ "Агро-Класік", Договору купівлі-продажу від 18.03.2015 №77 укладеного з ПП "Сатиїв-Агро", ДП "Дубенське лісове господарство" протягом 2015 року здійснювало закупівлю кормів для тварин (а.с.143-154 т.2).

Отримання кормів на виконання вищевказаних договорів підтверджується видатковими накладними від 26.03.2015 №5, від 27.11.2015 №17, від 30.10.2015 №56, від 16.10.2015 №50, від 05.10.2015, від 06.10.2015, від 30.10.2015 №9, від 22.10.2015 №460, від 03.08.2015, від 13.08.2015, від 28.12.2015 №24, від 29.12.2015 №25, від 16.12.2015, від 08.07.2015 №7, від 30.06.2015 №6, від 30.06.2015 №1, від 22.04.2015 №1 та від 12.05.2015 №283 на загальну суму 509939,00грн. (без податку на додану вартість) (а.с.155-173 т.2).

Також, протягом 2015 року ДП "Дубенське лісове господарство" здійснило продаж ліцензій на добування мисливських тварин на загальну суму 10308,00грн. (без податку на додану вартість), що підтверджується видатковими накладними від 30.10.2015 №523, від 30.01.2015 №40, від 12.12.2015 №575, від 31.12.2015 №619, від 31.12.2015 №617, від 12.12.2015 №577, від 30.10.2015 №518, від 12.12.2015 №574, від 30.01.2015 №41, від 25.12.2015 №609, від 30.01.2015 №63, від 31.12.2015 №618, від 30.01.2015 №39, від 12.12.2015 №576 та від 30.01.2015 №38 (а.с. 128-142 т.2).

Таким чином, придбання кормів для тварин здійснювалося без формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а продаж ліцензій на добування мисливських тварин ДП "Дубенське лісове господарство" здійснював із формуванням податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що не заперечується сторонами та підтверджується первинними документами.

Суд не погоджується із доводами відповідача щодо пов'язаності придбання кормів для відгодівлі тварин із послугами з надання дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин, оскільки відповідно до розділу 3 статуту ДП "Дубенське лісове господарство", підприємство створено з метою відтворення та раціонального використання мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству (а.с.32-116 т.2).

Тобто, однією із основних функцій та завдань ДП "Дубенське лісове господарство" є здійснення біотехнічних та інших заходів, які спрямовані на відтворення мисливських тварин, що прямо передбачено ст.27 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22.02.2000 №1478-ІІІ (із змінами та доповненнями).

Згідно з ст.1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22.02.2000 №1478-ІІІ (із змінами та доповненнями), біотехнічні заходи - комплекс різноманітних господарських робіт, спрямованих на поліпшення умов існування, розмноження та збільшення чисельності мисливських тварин.

Відповідно до цієї ж норми, упорядкування мисливських угідь - науково обґрунтована оцінка та інвентаризація типів мисливських угідь, видового, кількісного та якісного складу мисливських тварин певного господарства або окремого регіону, розроблення (з урахуванням природних та економічних умов) режиму ведення мисливського господарства з визначенням заходів щодо охорони, раціонального використання, відтворення мисливських тварин, збереження та поліпшення стану угідь.

З наявного в матеріалах справи Проекту організації і розвитку мисливського господарства ДП "Дубенське лісове господарство" №1/2014 (том 1), погодженого Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації 04.11.2014 та Рівненським обласним управлінням лісового мисливства 24.10.2014, затвердженого директором ДП "Дубенське лісове господарство", встановлено: "Беручи до уваги результати попередніх обліків копитних тварин можна вважати, що мисливські угіддя державного підприємства "Дубенський лісгосп" є цілком придатними для ведення мисливського господарства по козулі та кабану, а по лосю та оленю благородному необхідно виконати ряд біотехнічних заходів конструктивної дії, що потребує матеріальних витрат господарства. Як видно з таблиці 6.1.1., в межах мисливських угідь ДП "Дубенське ЛГ", придатних для лося, 17,8% угідь І класу бонітету, 21,2% угідь з добрими та 33,9% угідь з середніми властивостями, що дає можливість завдяки проведенню біотехнічних заходів досягнути чисельності поголів'я лося, достатньої для експлуатації виду. На даний час популяція лося в угіддях ДП "Дубенське ЛГ" порівняно малочисельна (5 гол.)" (а.с.117-122 т.2).

Відповідно до ст.14 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22.02.2000 №1478-ІІІ (із змінами та доповненнями), документами на право полювання (для громадян України) є, в тому числі, дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо).

Відповідно до ст.16 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22.02.2000 №1478-ІІІ (із змінами та доповненнями), полювання на парнокопитних тварин, куницю лісову, бобра, ондатру, бабака, білку, віднесених до державного мисливського фонду, здійснюється відповідно до лімітів, які затверджуються на мисливський сезон центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, на підставі пропозицій користувачів мисливських угідь, погоджених з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Полювання на інших мисливських тварин, віднесених до державного мисливського фонду, регулюється нормами відстрілу, які встановлюються на мисливський сезон центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства.

Відповідно до ч.1 ст.17 та ч.6 ст.17 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22.02.2000 №1478-ІІІ (із змінами та доповненнями), добування мисливських тварин, віднесених до державного мисливського фонду здійснюється за дозволом - ліцензією або відстрільною карткою. Ліцензії та відстрільні картки видаються мисливцям із зазначенням у них терміну та місця здійснення полювання з урахуванням лімітів добування мисливських тварин та пропускної спроможності мисливських угідь.

Вартість ліцензій на добування мисливських тварин визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики у відповідності до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.05.2011 №179, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.05.2011 за №625/19363. Відтак чітко визначено вартість бланку ліцензії не може бути змінена при розрахунку вартості послуг на добування звірів.

ДП "Дубенське лісове господарство" затверджено ліміт використання мисливських тварин у сезон полювання 2015-2016 роки, який погоджено з Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської державної адміністрації та Рівненським обласним управління лісового та мисливського господарства 09.02.2015 (а.с.124 т.2).

Частиною 1 ст.20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22.02.2000 №1478-ІІІ (із змінами та доповненнями) встановлено заборону щодо здійснення полювання, зокрема полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму.

Відповідно до абз.11, 12 ч.2 ст.30 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22.02.2000 №1478-ІІІ (із змінами та доповненнями), користувачі мисливських угідь зобов'язані не допускати до полювання мисливців у кількості, що перевищує пропускну спроможність мисливських угідь, проводити комплексні заходи, спрямовані на відтворення, у тому числі штучне, мисливських тварин, збереження і поліпшення середовища їх перебування, щорічно вкладати кошти на їх охорону і відтворення з розрахунку на 1 тисячу гектарів лісових угідь не менше тридцяти, польових - двадцяти п'яти, водно-болотних - двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.9 Закону України "Про тваринний світ" від 13.12.2001 №2894-ІІІ (із змінами та доповненнями), під час проведення заходів щодо охорони, раціонального використання і відтворення тваринного світу, а також під час здійснення будь-якої діяльності, яка може вплинути на середовище існування диких тварин та стан тваринного світу, повинно забезпечуватися додержання таких основних вимог і принципів: збереження умов існування видового і популяційного різноманіття тваринного світу в стані природної волі; недопустимість погіршення середовища існування, шляхів міграції та умов розмноження диких тварин; збереження цілісності природних угруповань диких тварин; додержання науково обґрунтованих нормативів і лімітів використання об'єктів тваринного світу, забезпечення невиснажливого їх використання, а також відтворення; раціональне використання корисних властивостей і продуктів життєдіяльності диких тварин; платність за спеціальне використання об'єктів тваринного світу; регулювання чисельності диких тварин в інтересах охорони здоров'я населення і запобігання заподіянню шкоди довкіллю, господарській та іншій діяльності; урахування висновків екологічної експертизи щодо об'єктів господарської та іншої діяльності, які можуть негативно впливати на стан тваринного світу.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про тваринний світ" від 13.12.2001 №2894-ІІІ (із змінами та доповненнями), за умови додержання вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів можуть здійснюватися такі види використання об'єктів тваринного світу як мисливство.

З аналізу вищенаведених норм права встановлено, що видача дозволів на добування мисливських тварин не відноситься до сфери надання послуг користувача мисливських угідь, тому твердження відповідача про те, що реалізація ліцензій чи відстрільних карток є постачанням товарів та послуг, пов'язаних із закупівлею кормів для тварин, є безпідставними, оскільки відгодівля мисливських тварин відноситься до комплексу біотехнічних та інших заходів, спрямованих на охорону та відтворення мисливських тварин, збереження і поліпшення середовища їх перебування, які користувач мисливських угідь (ДП "Дубенське лісове господарство") зобов'язаний здійснювати в силу вимог закону та статуту.

Оскільки ДП "Дубенське лісове господарство" не реалізує відгодовані тварини, а ліцензія чи відстрільна картка - це документ дозвільного характеру, який надає мисливцю право на полювання, тому порушення позивачем норм п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України відсутнє.

Щодо твердження відповідача про реалізацію дозволів (ліцензій) на добування мисливських тварин нижче собівартості, то як встановлено судом, відповідно до калькуляції, долученої до матеріалів справи, сума витрат кормів на одну голову становить 664,37грн., а вартість ліцензії, як послуги з надання права на добування звіра, становить від 2500,00грн. до 12000,00грн. (а.с.123 т.2), тобто, перевищує суму витрат на одну мисливську тварину, яка підпадає під вилучення.

Оскільки основною статутною метою ДП "Дубенське лісове господарство" є відтворення та раціональне використання мисливського фонду, зважаючи на законодавчо передбачені ліміти щодо відстрілу мисливських тварин, відсутні підстави порівнювати собівартість на раціональне використання та відновлення лише з вартістю послуг на добування звіра.

Таким чином, ДП "Дубенське лісове господарство" на виконання завдань статуту, в межах затверджених норм та розрахунків вартості кормів, які витрачаються на підгодівлю звірів на період осінь-зима 2015 року та І кв. 2016 року, з врахуванням ліміту використання мисливських тварин у сезон полювання 2015-2016 роки, було сформовано податкові зобов'язання з податку на додану вартість у 2015 році без їх заниження.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 17.01.2017 № в оскаржуваній частині.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 17.01.2017 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість" в розмірі 124906грн., в тому числі за основним платежем в сумі 99925,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 24981,25грн.

Присудити на користь позивача Державного підприємства "Дубенське лісове господарство" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 10496,80грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.