Справа № 22-а-12356/08
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 р.Справа № 22-а-12356/08

Категорія: 10.1Головуючий в 1 інстанції: Міщенко В.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря: Баязітової Т.М.,

представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 апеляційну скаргу Вознесенського міськрайонного центру зайнятості на постанову Господарського суду Миколаївської області від 25 березня 2008 року по справі за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Вознесенського міськрайонного центру зайнятості до фермерського господарства «Мальва»про стягнення 8886, 45 грн. штрафу та 16, 45 грн. пені за приховування суми виплат, на які нараховуються внески згідно рішення №5 від 23 січня 2008 року,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2008 року Прокурор в інтересах держави в особі Вознесенського міськрайонного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до фермерського господарства «Мальва»про стягнення з відповідача 8886,45 грн. штрафу та 16,45 грн. пені за приховування суми виплат, на які нараховуються внески згідно рішення позивача № 5 від 23.01.2008 року.

В процесі розгляду справи, заявою №05-482 вих. від 25 березня 2008 року прокурор відмовився від позову.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 25 березня 2008 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, директор Вознесенського міськрайонного центру зайнятості, 22 квітня 2008 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом першої інстанції не в повній мірі були зясовані обставини справи. У звязку з чим ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою задовольнити позовні вимоги Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Вознесенського міськрайонного центру зайнятості.

Вознесенський міжрайонний прокурор та представник фермерського господарства «Мальва» в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належними чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, фермерське господарство «Мальва»є платником страхових внесків до Фонду загальнообовязкового соціального страхування на випадок безробіття з 21 червня 2004 року. Розмір страхових внесків на поточний 2004 рік для роботодавців 1,3 %, для застрахованих осіб 0,5%.

Вознесенським міськрайонним центром зайнятості проведено перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків до Фонду загальнообовязкового соціального страхування на випадок безробіття відповідачем фермерським господарством «Мальва»за період з 01 березня 2004 року по 30 вересня 2007 року, за результатами якої 26 листопада 2007 року був складений акт за №205.

Перевіркою було встановлено, що фермерське господарство «Мальва»при виплаті заробітної плати, страхові внески на випадок безробіття перерахувало, однак фермерським господарством приховано суму виплат, на які нараховуються внески згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»у розмірі 8870, 00 грн. Тому відповідно до абзацу 3 пункту 1 ст. 38 цього Закону на відповідача позивачем був накладений штраф у розмірі прихованої суми, який підлягає стягненню. Крім цього центром зайнятості нарахована пеня на приховану суму страхових внесків у сумі 16,45 грн. 45 коп., яка обчислюється виходячи з 120 % облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. (а.с. 7)

На підставі результатів перевірки Миколаївським обласним центром зайнятості 23 січня 2008 року прийнято рішення про стягнення коштів та застосування фінансових санкцій до відповідача у відповідності з п. 4 ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». (а.с. 11) Рішення було направлено відповідачу для самостійного виконання, однак зазначена сума в 10-денний термін з дня отримання цього рішення не була сплачена.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(чинний на момент виникнення спірних відносин), страхові внески для роботодавця визначаються у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників.

Вимогами п. 3 ст. 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(чинний на момент виникнення спірних відносин), роботодавці та застраховані особи повинні сплачувати страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Роботодавець зобовязаний своєчасно й у повному розмірі сплачувати страхові внески. Це передбачено вимогами п. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», який діяв на момент виникнення спірних відносин.

Абзацом 2 пункту 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(в редакції 2011 року) роботодавець зобовязаний подавати виконавчій дирекції Фонду в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю.

Відповідно до вимог абзацу 3 п. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», який діяв на момент виникнення спірних відносин, роботодавець підлягає штрафу в розмірі прихованої суми фактичних виплат на оплату праці найманих працівників.

Як вбачається зі змісту пункту 1. ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(в редакції 2011 року), роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; подання недостовірних відомостей про використання коштів

Фонду.

Відповідно до вимог пункту 3 ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»(в редакції 2011 року), своєчасно не сплачені фінансові санкції стягуються із страхувальника в дохід Фонду в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції що твердження позивача щодо приховування відповідачем суми фактичних витрат на оплату праці у розмірі 8870 грн. за період з 01 травня 2004 року по 31 грудня 2004 року є помилковим.

З додатків до акту перевірки від 26 листопада 2007 року (а.с. 8-10) вбачається, що фермерське господарство «Мальва»не приховувало сум виплат, і відображало їх в квартальних звітах за 2004 рік. Суми виплат найманим працівникам в квартальних звітах (а.с. 16-18) ідентичні сумам виплат, зазначеним в додатках до акту. (а.с. 8-10) Дані про загальну суму виплат на які нараховуються страхові внески для роботодавців є похідними від даних про виплату зарплати зазначеної в колонці для застрахованих осіб. З розрахункових відомостей випливає, що зазначена відповідачем сума 8870 грн. в графах «для застрахованих осіб», необхідно було також вказати і в графі «для роботодавців». Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не приховав суму фактичних витрат, а не нарахував страхові внески для роботодавців.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірною думку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Вознесенського міськрайонного центру зайнятості про стягнення 8886, 45 грн. штрафу та 16, 45 грн. пені за приховування суми виплат, на які нараховуються внески згідно рішення №5 від 23 січня 2008 року,

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Вознесенського міськрайонного центру зайнятості залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Миколаївської області від 25 березня 2008 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено 21 лютого 2011 року.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: В.Л. Романішин

ОСОБА_1