Справа № 321/441/17
Суддя: Олійник М. Ю.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/441/17
Провадження № 2-а/321/7/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2009 рік, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на умовах та в порядку передбачених ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, починаючи з 29 серпня 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, а також зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Ухвалою суду від 07 квітня 2017 року в зв'язку з реорганізацією замінено відповідача його правонаступником - Василівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що маючи вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» як працівник охорони здоров'я, ОСОБА_1 з 02 серпня 2010 року був звільнений з ТМО Михайлівського району за ст. 38 КЗпП України в зв'язку з виходом на пенсію, а з 08 листопада 2010 року був знову прийнятий на посаду лікаря та з цього часу перестав отримувати пенсію. 28 серпня 2016 року, набувши право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до УПФУ в Михайлівському районі Запорізької області з заявою про здійснення перерахунку пенсії з вислуги років на пенсію за віком. Однак листом від 05 жовтня 2016 року позивачу було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії за віком, а листом від 01 березня 2017 року на заяву позивача від 17 лютого 2017 року про здійснення повторного перерахунку пенсії та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, також було відмовлено. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляду справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити в задоволенні позову, а також надав письмові заперечення, відповідно до яких відсутні підстави для перерахунку призначеної пенсії, а також виплати ОСОБА_1 грошової допомоги. Так, положення ЗУ «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Згідно ч. 3 ст. 45 Закон при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивачеві первинно призначено пенсію за вислугу років з 03 серпня 2010 року та за його заяво від 29 серпня 2016 року переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, тому має застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч.1 ст.41 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що з 03 серпня 2010 року УПФ України в Михайлівському районі позивачу було призначено пенсію за вислугу років згідно зі ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Але у зв'язку з працевлаштуванням 08 листопада 2010 року ОСОБА_1 на посаду лікаря ендокринолога 1-ї категорії поліклінічного відділення ТМО Михайлівського району, виплату пенсії було припинено, оскільки, згідно із ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на таку пенсію.

28 серпня 2016 року по досягненню пенсійного віку, ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України у Михайлівському районі з заявою про здійснення перерахунку пенсії з вислуги років на пенсію за віком.

Листом від 05 жовтня 2016 року позивачу було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії за віком.

Листом від 01 березня 2017 року на заяву позивача від 17 лютого 2017 року про здійснення повторного перерахунку пенсії та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, також було відмовлено у здійсненні перерахунків та виплат.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року (зі змінами та доповненнями) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що «пенсією» є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види ж пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Щодо застосування ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд України неодноразово висловлював свою правову позицію (постанови від 31.03.2015р. у справі №21-612а14, від 02.12.2015р. у справі №193/1029/14-а, від 09.06.2015р. у справі №21-550а14), яка є обов'язковою для застосування судами України.

Так, Верховний Суд України зазначив, що ч.3 ст.45 Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тобто, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за іншим Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується порядок призначення пенсії за формулою, передбаченою для призначення пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Оцінивши обставини даної справи, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік, оскільки судом достовірно встановлено, що 03 серпня 2010 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», норми якого залишаються чинними на даний час. Виплата позивачу пенсії за вислугу років була припинена 08 листопада 2010 року у зв'язку з працевлаштуванням. З заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, позивач звернувся до відповідача 28 серпня 2016 року вперше, при цьому продовжуючи працювати, тому підстав для поновлення виплати пенсії за вислугу років, переведення позивача на інший вид пенсії - за віком - і застосування ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні розміру пенсії у відповідача не було.

Крім того, після припинення виплати пенсії за вислугу років 08 листопада 2010 року позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тобто при обчисленні розміру пенсії за віком, за призначенням якої він звернувся в 2016 року, має застосовуватися середня заробітна плата в України, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015р., як це передбачено ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд вважає, що відповідач, призначивши позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені вказаним Законом, чим порушив вимоги ст. 19 Конституції України, тому вказані його дії слід визнати протиправними та зобов'язати його здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не заперечуючи досягнення позивачем, на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком, пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не заперечуючи того, що позивач на день досягнення пенсійного віку працював на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не заперечуючи наявності у позивача страхового стажу - 35 років, пенсійний орган вказує на те, що право на грошову допомогу мають особи, за умови, якщо до часу призначення пенсії за віком вони не отримували будь-яку іншу пенсію.

Тобто, позиція відповідача полягає у тому, що оскільки позивачу раніше призначалася (виплачувалась) пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», то під час призначення пенсії за віком у нього відсутнє право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, суд не погоджується із висновками Управління Пенсійного Фонду України в Михайлівському районі Запорізької області.

З аналізу наведеної норми права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Тобто, конструкція зазначеної норми права свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії саме на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підставою для відмови у невиплаті грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком є отримання особою будь-якої пенсії, а не призначення пенсії в минулому.

Оскільки, встановлені обставини справи свідчать про те, що станом на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач не отримував будь-якого виду пенсії, то відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо наявності у позивача права на отримання грошової допомоги у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань об'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Михайлівському районі Запорізької області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) за 2009 рік.

Зобов'язати Василівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) на умовах та в порядку передбачених ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, починаючи з 29 серпня 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Зобов'язати Василівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Стягнути з Василівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник