Справа № 743/204/17
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/204/17
Провадження № 2-а/743/37/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду

України

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Ріпкинське ОУ ПФУ), в якому посилаючись: на те, що він перебуває на пенсійному обліку в Ріпкінському ОУ ПФУ (УПФУ в Ріпкинському районі) з 2 липня 1985 р.; на те, що він отримує пенсію у порядку встановленому Указом Президента України від 16.03.1994 № 89, із застосуванням розпорядження Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 № 325-р, зі змінами, передбаченими розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 червня 2001 р. № 259-р, яка обчислювалась з посадового окладу Голови Городнянської РДА, з дотриманням установлених гарантій та умов матеріального і соціально-побутового забезпечення, передбачених ст. 37 Закону України "Про державну службу"; на те, що всупереч ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (чинній на час призначення пенсії) та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державних службовців; на те, що внесені законодавчі зміни стосуються призначення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, просив:

- визнати неправомірними дії Ріпкинського ОУ ПФУ щодо відмови у перерахунку йому пенсії за віком у зв'язку з підвищенням заробітної плати особам місцевого самоврядування відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, на підставі довідки Городнянської районної державної адміністрації;

- зобов'язати Ріпкинське ОУ ПФУ здійснити перерахунок його пенсії за віком у зв'язку з підвищенням заробітної плати особам місцевого самоврядування відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, на підставі довідки Городнянської районної державної адміністрації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, викладених в ньому. Додатково пояснили, що ОСОБА_1 має особливі заслуги перед України, має ряд захворювань, які вимагають фінансові затрати, а пенсії йому не вистачає.

Ріпкинське ОУ ПФУ клопотало про розгляд справ у їх відсутність.

24 лютого 2017 р. від Ріпкинського ОУ ПФУ надійшло заперечення проти позову, в якому останні просять відмовити в позові, з тих підстав, що жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, не вбачається, оскільки:

- чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 1 травня 2016 року, оскільки з вказаної дати набув чинності новий Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, згідно ст. 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який, в свою чергу, не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям;

- з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку.

Крім того, в запереченнях є посилання на рішення Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії", від 12 грудня 2004 року у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії".

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та пенсійної справи ОСОБА_3, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в Ріпкинському районі (на даний час - Ріпкінському ОУ ПФУ) з з 2 липня 1985 р. та отримує пенсію у порядку встановленому Указом Президента України від 16.03.1994 № 89, із застосуванням розпорядження Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 № 325-р, зі змінами, передбаченими розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 червня 2001 р. № 259-р, яка обчислювалась з посадового окладу Голови Городнянської РДА, з дотриманням установлених гарантій та умов матеріального і соціально-побутового забезпечення, передбачених ст. 37 Закону України "Про державну службу";

- ОСОБА_1 18 січня 2017 р. звертався до Ріпкинського ОУ ПФУ з заявою, встановленого зразка про перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 р. № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", додавши лист-відповідь Городнянської районної державної адміністрації від 11.01.2017 р. № 02-16/18 про складові заробітної плати голови вказаної адміністрації у відповідності до вказаної Постанови КМУ;

- розпорядженням начальника Ріпкинського ОУ ПФУ від 24.01.2017 р., ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії державного службовця, виходячи з того, що з 1 травня 2016 р. набрав чинності Закон України від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ «Про державну службу» та втратив чинності Закон України від 16.12.1993 р. № 32723-12 «Про державну службу» (з подальшими змінами), а Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які застосовуються з 01.12.2015 року, а саме пунктом 1 вказаних Змін … був виключений пункт 4, тобто, на думку пенсійного органу, підстави для проведення перерахунку пенсії, призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відсутні.

Даючи правову оцінку діям відповідача, то суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV, яка діяла на момент набуття позивачем права на перерахунок) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» текст статті 37-1 було викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення умов та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 р.), було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

- пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

- іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 р.) було передбачено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які застосовуються з 01.12.2015 року, а саме пунктом 1 вказаних Змін … був виключений пункт 4, а пункт 5 був викладений в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

З 01 травня 2016 року набув чинності новий Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", згідно ст. 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу ХІ вказаного Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" був визнаний таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу", крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу.

Отже, з 01 травня 2016 року Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

У свою чергу, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Системний аналіз ст. 90 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дає підстави дійти до висновку, що з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб":

1) затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб;

2) визнано такими, що втратили чинність:

- Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»;

- Пункт 1 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

При цьому, вказана Постанова не передбачає ні можливості, ні механізму перерахунку пенсій державного службовця, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

Як не передбачають можливість та механізм перерахунку пенсій державного службовця, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати і:

1) Постанова Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 р. № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", на яку позивач посилався при зверненні з заявою про перерахунок пенсії;

2) Постанова Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 "Питання оплати праці працівників державних органів".

З огляду на те, що ОСОБА_1 звертався до Ріпкинського ОУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії 18 січня 2017 року, тобто, спірні правовідносини виникли після набуття чинності:

- новим Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", яким по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців;

- Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", якою визнані такими, що втратили чинність Постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та пункт 1 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013,

суд вважає, що відповідач не мав правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а, від 26 грудня 2016 року у справі № 697/1840/16-а, від 27 грудня 2016 року у справі № 697/1845/16-а та в постановах Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 р. № 743/39/17, від 1 березня 2017 р. № 743/1548/16-а, від 28 лютого 2017 р. № 743/40/17 (В ПЕРЕГЛЯНУТИХ В АПЕЛЯЦІЙНОМУ ПОРЯДКУ СПРАВАХ РІПКИНСЬКОГО СУДУ).

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що підстави для визнання дій відповідача протиправними та для зобов'язання відповідача вчинити певні дії відсутні, а відтак в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ріпкинського ОУ ПФУ про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

В той же час, на думку суду, використання відповідачем для мотивації заперечення проти позову на практику Європейського суду з прав людини у рішеннях: "Ейрі проти Ірландії" від 9 жовтня 1979 року, "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 грудня 2004 року є безпідставним, оскільки в обох випадках вони були постановлені не на користь вказаних держав і за змістом стосувалися інших казуальних аспектів.

Так, рішення "Ейрі проти Ірландії" від 9 жовтня 1979 року мало вузько казуальний характер і було спрямоване проти порушень Ірландією п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд, зокрема на доступ до нього) у зв'язку з тим, що держава відмовила заявниці у фінансуванні правової допомоги адвоката у цивільній справі. Дійсно в пункті 26 цього рішення вказано, що „суд розуміє, що подальша реалізація соціальних і економічних прав здебільшого залежить від ситуації, особливо фінансової, яка склалася в даній державі". Однак дискутуючи у наведеному рішенні, Європейський суд з прав людини у цьому ж пункті зазначив, що хоча він не має права вказувати державі як вона безпосередньо може організувати правову допомогу в судах своїм громадянам, але якщо можливість такої допомоги передбачена її законодавством, а Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод покликана гарантувати особі реальні права, то при вирішенні цивільних справ на державу можуть бути покладені ті ж зобов'язання, які є беззаперечними під час розгляду кримінальних справ, і держава має докласти зусиль для їх виконання.

Європейський суд з прав людини у пункті 45 рішення у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 грудня 2004 року говорячи про пропорційність і співмірність дій ісландського парламенту щодо внесення змін до законів, які регулюють призначення і виплату пенсій у зв'язку з втратою заявником працездатності, все ж таки дійшов висновку про порушення державою зобов'язань щодо приписів статті 1 (права власності) Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (в цьому випадку право пенсіонера на пенсію як на власність) і присудив Ісландії виплатити заявнику 76500 євро компенсації за завдання матеріальних і моральних збитків.

За викладених обставин вказані справи ніяк не могли бути використані як належна аргументація заперечення відповідача проти позову.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, ст.ст. 40, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент виходу позивача на пенсію), ст. 90 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", п.п. 1 п. 2 розділу ХІ вказаного Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу", Постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», від 14 вересня 2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", від 6 квітня 2016 р. № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", від 18 січня 2017 р. № 15 "Питання оплати праці працівників державних органів", ст.ст. 2, 6-12, 69-71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 186, ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.Б.Сташків