Справа № 524/9932/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017 р.Справа № 524/9932/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017р. по справі № 524/9932/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчук Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Бойкової Анни Юріївни , Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про оскарження дій по ухваленню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, 21.12.2016 року звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчук Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Бойкової Анни Юріївни, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України - Бойкової Анни Юріївни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України - Бойкової Анни Юріївни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України від 13 листопада 2016 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017р. по справі № 524/9932/16-а відмовлено позивачу ОСОБА_1 та його представникам ОСОБА_3, ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про оскарження дій по ухваленню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та її скасування. Клопотання відповідача - інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України - Бойкової А.Ю. та представника відповідача - ДПП НП України - Щепілова О.В - задоволено. Залишено позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України - Бойкової Анни Юріївни, УПП у м. Кременчуці ДПП НП України, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про оскарження дій по ухваленню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та її скасування без розгляду у зв'язку з пропуском без поважних причин передбаченого ст. 289 КпАП України строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, незаконне та необґрунтоване.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 27.04.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) /далі Конвенція/.

Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Колегія суддів також бере до уваги, що п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов.

Отже, ст. 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Колегія суддів бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Порядок розгляду та вирішення справ адміністративним судом визначений КАС України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, в порушення вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України не звернув увагу та не надав належної юридичної оцінки обставині щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

Так, згідно із положенням ч.ч 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, ч. 4 ст. 99 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Стаття 289 КУпАП України передбачає особливості провадження у справах з приводу оскарження постанов про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Судом встановлено, постановою відповідача - інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України - Бойкової Анни Юріївни від 13 листопада 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Копію постанови позивач одержав 14 листопада 2016 року та оскаржив шляхом подачі скарги начальнику УПП у м. Кременчуці ДПП НП України, котрий розглянув її 21 листопада 2016 року з ухваленням рішення про відмову у задоволенні скарги. Копію цього рішення позивач отримав 22 листопада 2016 року. З даним позовом - звернувся до суду 21 грудня 2016 року.

Таким чином, позивач скористався правом досудового порядку вирішення спору, а отже судом першої інстанції не надано оцінки що застосування ч. 4 ст. 99 КАС України.

З урахуванням наведеного, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід з'ясувати яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку на звернення з адміністративним позовом, судом не досліджено обставини, на які посилався позивач.

На вказані обставини суд належної уваги не звернув, їх не перевірив, та виніс ухвалу з помилковим застосуванням норм процесуального права, фактично обмеживши позивача у здійсненні прав, передбачених ст. 55 Конституції України.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо неповноти з'ясування обставин у справі і порушення судом при постановленні ухвали норм процесуального права обґрунтованими.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.03.2017р. по справі № 524/9932/16-а скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 03.05.2017 р.