Справа № 638/18758/16-а
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2 - А/638/127/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шестака О. І.

за участю секретаря Гармаш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Ріекоуса О. І. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 21.11.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти адміністративний позов до розгляду та повідомити про дату та час його розгляду. Скасувати постанову від 06.11.2016 року АР 594307 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 06.11.2016 р. стосовно нього складений протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до якого він 06.11.2016 р. о 05:10 год. керував автомобілем Nissan Patrol, державний номер НОМЕР_4, без посвідчення водія, чим порушив п. 2.10 ПДР України та накладено на нього адмінінстративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Він зазначає, що постанова про накладення штрафу належним чином не мотивована, при вирішення справи по суті не враховані положення ст. ст. 33, 245, 258, 278, 280, 283 КУпАП. Коли приїхали працівники поліції, він взагалі не керував транспортним засобом, а знаходився біля автомобіля, вважає, що постанова повинна бути скасована.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просив суд задовольнити його позов в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріальної довіреності від 14.11.2016 р., посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мусієнко Оленою Іванівною, зареєстрованою реєстрі за № 2324, не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просила суд задовольнити позов в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

В судове засідання інспектор ПП роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенант поліції Ріекоус О. І. не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке:

Судом в ході розгляду справи встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником автомобіля Nissan Patrol, державний номер НОМЕР_1, 1994 року виписку, з 31.03.2009 р.

ОСОБА_1 застрахував свою цивільно - правову відповідальність як власник автомобіля Nissan Patrol, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується полісом № АК/4663291, виданого Харківською обласною дирекцією СК «Оранта», зі строком дії до 13.10.2017 р.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 594307, що надана суду, не можливо встановити суть правопорушення, оскільки надана копія є нечіткою.

В описовій частини постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г. С. від 01.02.2017 р. по справі № 638/19320/16 - П, номер провадження 3/638/122/17 зазначається, що 06.11.2016 р. приблизно о 05:10 год. в м. Харкові по вул. Ахсарова, 3 - Г водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Nissan Patrol, державний номер НОМЕР_1, через неуважність допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2, який в свою чергу зіткнувся з припаркованим попереду автомобілем Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Крім того, 06.11.2016 р. приблизно о 05:10 год. в м. Харкові по вул. Ахсарова, 3 - Г, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо - транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення алкогольного сп'яніння.

За результатами розгляду даної справи, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Суддя прийшов до висновку, що під час зіткнення автомобіля Nissan Patrol, державний номер НОМЕР_1, з автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2, за кермом був ОСОБА_5

Відповідно до абзацу 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За змістом ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, є найважливішим джерелом доказів у справах.

Невідповідність викладених у протоколі обставин фактичним обставинам справи, а саме того, яка дія або дії ставляться особі у провину, робить неможливим визнання особи винною внаслідок порушення її права на захист тому, що особа, відносно якої складають протокол, повинна чітко розуміти у чому її звинувачують, на чому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини стосовно формулювання обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їхнього застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

На підставі аналізу чинного законодавства, а також рішень Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що протокол про адміністративні правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

У п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення.

Працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 в один день - 06.11.2016 р. складено декілька протоколів: за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за ст. 124 КУпАП та за ч. 4 ст. 130 КУпАП, в протоколі за ч. 2 ст. 126 КУпАП працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, в інших протоколах за ст. 124 КУпАП та за ч. 4 ст. 130 КУпАП працівник поліції стверджував, що керував транспортним засобом саме ОСОБА_1, тобто ці висновки є взаємовиключними, не можуть бути стосовно однієї особи та стосовно однієї події складені за змістом різні протоколи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачиться на його користь.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, постанова від 06.11.2016 року АР 594307 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП підлягає скасуванню, із закриттям провадження по справі.

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 7, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 17, 69 - 71, 159 - 163, 171 - 2 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ПП роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Ріекоуса О. І. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 06.11.2016 року АР 594307 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: