Справа № 756/2930/17
Суддя: Луценко О. М.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25.04.2017 Справа № 756/2930/17
Справа № 756/2930/17-ц
Провадження № 2-а/756/175/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Луценка О.М.,

при секретарі Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Оболонської районноїв м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Оболонської районноїв м. Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН Оболонської районноїв м. Києві державної адміністрації) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Посилаючись на те, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та змушена була покинути своє місце проживання у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, згідно довідок № та № від 09.11.2016 року вона та її син ОСОБА_2 взяті на облік як внутрішньо переміщеніособи, що діє безстроково, копія додається.

26.06.2014 року згідно положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» Управлінням праці і соціального захисту населення Антрацитівської міської ради їй були призначені:допомога по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.04.2014року по 30.04.2014року в сумі - 1252 грн. 38 коп.; допомога по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.08.2014року по 31.08.2014року в сумі - 138 грн. 17 коп.; допомога при народженні дитини з 01.05.2014року по 31.05.2014року в сумі - 10320 грн.; допомога при народженні дитини з 01.06.2014року по 31.05.2016року в сумі - 860грн.; допомога по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам з 01.06.2016року по 30.05.2017року в сумі 130 грн.; допомога на дітей одиноким матерям з 01.06.2014року по 30.11.2014року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 01.12.2014року по 29.05.2020року в сумі - 309 грн. 60 грн., з 30.05.2020року по 31.05.2032року в сумі - 385 грн. 80 коп.; допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.06.2014року по 30.11.2014 року в сумі - 168 грн. 33 коп., що підтверджується повідомленнями про надання державної допомоги. Нею була отримана допомога по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.04.2014року по 30.04.2014року в сумі - 1252 грн. 38 коп., після чого виплата допомоги при народженні дитини була припинена. Фактичне припинення виплат допомоги при народженні дитини було спричинено тимчасовим не здійсненням Управлінням праці і соціального захисту населення Антрацитівської міської ради своїх повноважень на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

14.11.2016року вона звернулась з заявою про поновлення виплати допомоги та виплати заборгованості до відповідача.Рішення про поновлення виплати допомоги при та виплату заборгованості відсутнє.

Проте, 12.12.2016 року позивачкою отримане розпорядження за №01-34-21602 від Відповідача, в якому зазначено, що відповідно до п.13 постанови Кабінету міністрів України №1751 від 27.12.2001 року згідно заяви Позивача №1625 від 14.11.2016 року допомогу не призначено, оскільки виплати допомоги поновлюються у разі коли особа звернулась протягом шести місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначає допомогу із письмовою заявою.

25.01.2017 року нею отримане розпорядження за №01-34-1025 на зміну розпорядження від12.12.2016року за №01-34-21602 від Відповідача, в якому зазначено, що відповідно до п.13 постанови Кабінету міністрів України №1751 від 27.12.2001 року згідно заяви Позивача №1625 від 14.11.2016 року допомогу не призначено, оскільки виплати допомоги поновлюються у разі коли особа звернулась протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначає допомогу із письмовою заявою.

Дані рішення Відповідача є такими, що порушують права Позивача та права дитини Позивача, тому ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії УПСЗН Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови в призначені ОСОБА_1: допомоги по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року в сумі - 138 грн. 17 коп.; допомоги при народженні дитини з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року в сумі - 10320 грн. 00 коп.; допомоги при народженні дитини з 01.06.2014 року по 31.05.2016 року в сумі - 860 грн. 00 коп.; допомоги по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам з 01.06.2016 року по 30.05.2017 року в сумі 130 грн. 00 коп.; допомоги на дітей одиноким матерям з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 01.12.2014 року по 29.05.2020 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 30.05.2020 року по 31.05.2032 року в сумі - 385 грн. 80 коп.; допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 168 грн. 33 коп.

ОСОБА_1 просить зобов'язати УПСЗН Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації поновити ОСОБА_1 з 14.11.2016 року негайно після проголошення судового рішення виплати: допомогу по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року в сумі - 138 грн. 17 коп.; допомогу при народженні дитини з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року в сумі - 10320 грн. 00 грн.; допомогу при народженні дитини з 01.06.2014 року по 31.05.2016 року в сумі - 860 грн. 00 коп. допомогу по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам з 01.06.2016 року по 30.05.2017 року в сумі 130 грн.; допомогу на дітей одиноким матерям з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 01.12.2014 року по 29.05.2020 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 30.05.2020 року по 31.05.2032 року в сумі - 385 грн. 80 коп.; допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 168 грн. 33 коп., а також зобов'язати УПСЗН Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 з14.11.2016року негайно після проголошення судового рішення заборгованість з виплати:допомоги по вагітності та пологам непрацюючим жінкам допомоги при народженні дитини допомоги при народженні дитини; допомоги по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам; допомоги на дітей одиноким матерям; допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів).

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Ляшук О.П. позов підтримала, просила задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання проти наданого позову заперечив.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідок № та № від 09.11.2016 року ОСОБА_1 її син ОСОБА_2 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, що діє безстроково (а.с. 13-15).

Згідно повідомлень УПСЗН Антрацитівської міської ради від 19.05.2014 року та 26.06.2014 року ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» призначено: допомога по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року в сумі - 1252 грн. 38 коп.; допомога по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року в сумі - 138 грн. 17 коп.; допомога при народженні дитини з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року в сумі - 10320 грн.; допомога при народженні дитини з 01.06.2014 року по 31.05.2016 року в сумі - 860 грн.; допомога по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам з 01.06.2016 року по 30.05.2017 року в сумі 130 грн.; допомога на дітей одиноким матерям з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 01.12.2014 року по 29.05.2020 року в сумі - 309 грн. 60 грн., з 30.05.2020 року по 31.05.2032 року в сумі - 385 грн. 80 коп.; допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 168 грн. 33 коп. (а.с. 18-19).

Відповідно до розпорядження УПСЗН Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №01-34-21602 від 12.12.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до п.13 Постанови Кабінету міністрів України №1751 від 27.12.2001 року згідно заяви Позивача №1625 від 14.11.2016 року допомогу не призначено, оскільки виплати допомоги поновлюються у разі коли особа звернулась протягом шести місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначає допомогу із письмовою заявою (а.с. 20).

Згідно розпорядження УПСЗН Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №01-34-21602 від 25.01.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що на зміну розпорядження від 12.12.2016 року №01-34-21602відповідно до п.13 Постанови Кабінету міністрів України №1751 від 27.12.2001 року згідно заяви Позивача №1625 від 14.11.2016 року допомогу не призначено, оскільки виплати допомоги поновлюються у разі коли особа звернулась протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначає допомогу із письмовою заявою (а.с. 21).

Листом № 1180/0/26-54-08-02-23 від 11.02.2017 року ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомлено, що відомості в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб-платників ДФСУ про доходи ОСОБА_1 за період з 01..04.2016 року по 30.09.2016 року відсутні (а.с. 22).

Частиною 2 статті 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1,7 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі відсутності закону, що регулює подібні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Як зазначено в ч. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Стаття 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачає, що внутрішньо переміщена особа має право на отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі, коли міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила, встановлені цим договором. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Частиною 7 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено вичерпний перелік підстав, за яких виплата допомоги при народженні дитини припиняється, а саме у разі:позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання;припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини;

Статтею 23 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що рішення органу, що призначає і здійснює виплату державної допомоги, може бути оскаржено у вищестоящих органах виконавчої влади або у судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що право позивача на виплату допомоги при народженні дитини є підтвердженим, а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплати допомоги при народженні дитини не є правомірним, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин у справі та вимог чинного законодавства України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог немає, а доводи, наведені відповідачем, спростовуються наведеним вище.

Керуючись статтями 94, 158 - 163, 167, 185, 254 - 258 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови в призначені (поновленні виплати) ОСОБА_1допомоги по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року в сумі - 138 грн. 17 коп.; допомоги при народженні дитини з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року в сумі - 10320 грн. 00 коп.; допомоги при народженні дитини з 01.06.2014 року по 31.05.2016 року в сумі - 860 грн. 00 коп.; допомоги по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам з 01.06.2016 року по 30.05.2017 року в сумі 130 грн. 00 коп.; допомоги на дітей одиноким матерям з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 01.12.2014 року по 29.05.2020 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 30.05.2020 року по 31.05.2032 року в сумі - 385 грн. 80 коп.; допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 168 грн. 33 коп.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації поновити починаючи з 14.11.2016 року ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) виплати, а саме: допомогу по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року в сумі - 138 грн. 17 коп.; допомоги при народженні дитини з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року в сумі - 10320 грн. 00 коп.; допомоги при народженні дитини з 01.06.2014 року по 31.05.2016 року в сумі - 860 грн. 00 коп.; допомоги по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам з 01.06.2016 року по 30.05.2017 року в сумі 130 грн. 00 коп.; допомоги на дітей одиноким матерям з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 01.12.2014 року по 29.05.2020 року в сумі - 309 грн. 60 коп., з 30.05.2020 року по 31.05.2032 року в сумі - 385 грн. 80 коп.; допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року в сумі - 168 грн. 33 коп.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 з 14.11.2016 року заборгованість з виплати: допомоги по вагітності та пологам непрацюючим жінкам, допомоги при народженні дитини; допомоги по догляду за дитиною до трьох років непрацюючим жінкам; допомоги на дітей одиноким матерям; допомоги одиноким матерям (з урахуванням доходів).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя О.М.Луценко