Справа № 750/1534/17
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1534/17
Провадження № 2-а/750/436/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

при секретарі Карацюба М.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Лукянець Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

09.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовом та просила у відповідності з Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 року визнати неправомірними рішення Головного управління пенсійного фонду України у Чернігівській області і зобов'язати його продовжити виплату мені щомісячного пенсійного забезпечення з 1 січня 2017 і в наступних роках відповідно до ЗУ « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою судді від 10.02.2017 року відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк, з дня одержання копії ухвали, подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Ухвалою суду від 07.04.2017 року справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засідання позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та по 31.03.2015 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до п. б ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 61 % грошового забезпечення:посадовий оклад - 1202 грн. 00 коп.,оклад за військове звання - 130 грн. 00 коп.,надбавка за вислугу років (30 %) - 399 грн. 60 коп.,надбавка за виконання особливо важливих завдань (49 %) - 848 грн. 48 коп.,надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці (15%)-180 грн. 30 коп.,премія (51,3%) - 616 грн. 63 коп. Всього: 3377 грн. 01 коп. Основний розмір пенсії становить 1688 грн. 51 коп. (3377 грн. 01 коп. Х 50 %). Загальний розмір пенсії станом на 31.03.2015 з урахуванням доплати до попереднього основного розміру пенсії (168 грн. 70 коп.) складав 1857 грн. 21 коп.

Законом України від 02.03.2015 Ш 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в статтю 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» внесені такі зміни: тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до Закону, крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячне грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Оскільки позивач працює в головному управлінні ДФС у Чернігівській області та має статус державного службовця та враховуючи вищевказані зміни виплата пенсії за вислугу років припинена з 01.04.2015.

Законом України від 24.12.2015 № 911 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно із якими, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання виплачуються.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених, з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: першого речення першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війн ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (ч. 2 ст. її 52 Конституції України).

Рішення Конституційного Суду України від; 20.12.2016 № 7-рп/2016 набрало чинності з дня його ухвалення та в зв'язку з цим втратив чинність Закон України від 24.12.2015 № 911 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в частині внесення змін до статей 43, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсія позивача була приведена у відповідність за нормами редакції ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка діяла до внесення змін Законом № 911-VIII. Виходячи з вище викладеного, у січні поточного року позивачу було виплачено пенсії за період з 20.12.2016 по 31.12.2016 в сумі 718 грн. 92 коп.

Проте, 06.12.2016 був прийнятий та набрав чинності з 01.01.2017 Закон України №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів", яким частину 1 статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в новій редакції. Зазначеною нормою передбачається, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни III (групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, інших осіб та їх соціальний захист"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії не виплачуються.

Положення та норми Закону України №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів" не визнавались Конституційним судом України такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Виходячи з вищевикладеного, виплачувати позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.01.2017 у відповідача немає законних підстав.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, Суд зазначає, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.2, 11, 69, 71, 94, 104, 158-159, 162, 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя Л.В. Карапута