Справа № 681/526/17
Суддя: Горщар А. Г.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/526/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2017 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горщар А.Г., розглянувши у скороченому провадженні в м. Полонне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі УПФУ) про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 13 серпня 2015 року їй призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у зв'язку з наявністю в неї 2-ї групи інвалідності.

Наказом № 7-6 від 29 березня 2017 року її звільнено з посади заступника начальника УПФ в Полонському районі.

3 квітня 2017 року позивачка письмово звернулась до УПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

УПФУ листом №409/04 від 07 квітня 2017 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №899-УІІІ у відповідності до п. п. 10, 12 Прикінцевих положень, пенсія державного службовця у відповідності до ст.37 ЗУ «Про державну службу» призначається двом категоріям осіб:державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» №899-УІІІ ( 01 травня 2016 року) обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 ЗУ №3723-ХІІ та актами КМ України; особам, які на день набуття чинності Закону України №899-УІІІ мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 ЗУ №3723-ХІІ та актами КМ України.

В своєму письмовому запереченні представник відповідача позов не визнала, зіславшись на те, що УПФ правомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, оскільки позивачка не досягла пенсійного віку визначеного законодавством (60 років).

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачці з 13 серпня 2015 року призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з наявністю у неї другої групи інвалідності -довічно.

Наказом № 7-6 від 29 березня 2017 року її звільнено з посади заступника начальника УПФ в Полонському районі у зв'язку із реорганізацією управління.

3 квітня 2017 року позивачка письмово звернулась до УПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993року №3723-ХІІ.

УПФУ листом №409/04 від 07 квітня 2017 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця.

Так, пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень цього ж закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 9-12 статті 37 Закону України « Про державну службу» визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно закону України «України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

У разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності виплата пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до цього Закону, здійснюється у порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв'язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній №3451/02 від 09 серпня 2016 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами п.1 ч.1ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Так пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею.

Як вбачається з трудової книжки з 01 липня 1994 року по 29 березня 2017 року позивачка працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців, тому її стаж державної служби становить понад 10 років, а також є інвалідом 2 групи -довічно.

Враховуючи вищевикладене та те, що на час набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року позивачка працювала на посаді державного службовця та має вислугу понад 10 років, тому вона має прав на призначення пенсії по інвалідності у відповідності до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

Посилання відповідача на те,що п.10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» стосуються лише призначення пенсії за віком є помилковим,оскільки статтею 37 Закону України «Про державну службу», 1993 року № 3723-ХІІ, з наступними змінами,врегульовано питання державних службовців за віком,по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника.

Позовні вимоги в частині звернення постанови до негайного виконання є безпідставними, тому що така вимога закону передбачена при призначені пенсії. Позивачка отримує пенсію, тому ухвалювати рішення про звернення постанови суду до негайного виконання немає підстав.

Керуючись ст.ст.6-11,160-163,159-163,167,183-2,186 КАС України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Шепетівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію державному службовцю.

Зобов'язати Шепетівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити та виплачувати з 3 квітня 2017 року пенсію державного службовця ОСОБА_1 відповідно до ч.7 ст.37 закону України від 16 грудня 1993 року № 3723 «Про державну службу» в розмірі 60 відсотків від заробітку, згідно довідки № 1708/04 від 30 березня 2017 року до яких включені всі види оплати праці, з якого сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням виплачених сум пенсії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.Г. Горщар