Справа № 2а-2042/11
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2042/11
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2011 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді Стоцька Л. А.
при секретарі Цимбал-Семенчук І.Ю.
за участю: позивача: ОСОБА_1 , представника відповідача: Бірюк Г.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці про визнання дій незаконними та зобов`язання призначити пенсію на підставі Закону України «Про прокуратуру» ,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці про визнання дій незаконними та зобов`язання призначити пенсію на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Посилався на те, що 21 квітня 2011 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та надав необхідні документи, які підтверджують стаж роботи в органах прокуратури.
Однак, рішенням від 30.05.2011 року №38/20 відмовлено в задоволенні його заяви від 21.04.2011 року.
Зазначене рішення обґрунтовується тим, що загальний стаж роботи на дату звернення становить 22 роки 9 місяців 9 днів, в тому числі: стаж роботи на прокурорських посадах - 15 років 8 місяців 25 днів: прокурорські посади 11 років 11 місяців 20 днів; військова служба 3 роки 9 місяців 5 днів.
При цьому, відповідачем не було зараховане пільгове (кратне) обчислення (один місяць служби за три місяці) вислуги років в період проходження строкової служби з 12.11.1987 року по 15.02.1989 року у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан та половину строку навчання в період з 01.09.1991 року по 27.06.1996 року на юридичному факультеті Львівського університету ім.І.Франка.
Вважає, що рішення відповідача про відмову в призначені йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» є незаконним.
Відповідно до послужного списку управлінням Західного оперативного командування складено розрахунок вислуги років на пенсію, згідно якого його загальна вислуга років станом на 18 січня 2011 року складає 20 років 8 місяців 9 днів.
Зазначив, що проходження ним військової строкової служби на території Демократичної Республіки Афганістан у період з 12.11.1987 року по 15.02.1989 року у пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці участь у бойових діях становить 3 роки 9 місяців 9 днів, тобто загальний стаж роботи, що відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» дає право на пенсію за вислугою років становить 20 років 09 місяців 22 дня.
Разом з тим, вказаний час проходження військової служби всупереч Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» йому не зараховано до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», незважаючи на подані ним відповідачу підтверджуючі документи.
Просив визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці від 30.05.2011 року №38/20 про відмову в задоволенні його заяви від 21.04.2011 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» - незаконним; зобов`язати Управління Пенсійного фонду в Першотравневому районі м.Чернівці зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» половину строку навчання у Львівському державному університеті та період проходження ним військової строкової служби з 12.11.1987 року по 15.02.1989 року у пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці участь у бойових діях та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 21.04.2011 року.
17.10.2011 року по адміністративній позовній заяві ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці було відкрито скорочене провадження.
14.11.2011 року відповідачем через канцелярію суду було подано заперечення проти позову.
Ухвалою судді справу було призначено до розгляду в загальному порядку.
Судом до участі у справі на підставі ст.55 КАС України було допущено правонаступника відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях.
Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала в підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Просила відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 22.04.2011 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі м.Чернівці із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».
В задоволенні вказаної вище заяви позивача ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» Управлінням Пенсійного фонду України у Першотравневому районі м.Чернівці відмовлено з тих підстав, що для призначення вказаної пенсії позивачу не вистачає необхідного стажу, який дає право на пенсію за вислугу років (а.с.31).
Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Цією ж статтею Закону визначено, що до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби громадянам України зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Ця норма набула чинності 10.05.2006 року.
Частиною 10 глави XII «Прикінцеві положення» вказаного Закону встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативні акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до абз.2 п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Ця норма набула чинності 01.01.2007 року.
Пунктом 10 ст.14 цього Закону передбачено, що військовослужбовці, які мають право на пільги, гарантії та компенсації відповідно до нього, користуються пільгами, гарантіями та компенсаціями, встановленими для громадян України законами та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно п.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини у порядку, встановленому Положенням про проходження військової служби громадянами України.
Згідно послужного списку позивача ОСОБА_1 встановлено, що він безперервно проходив військову службу з 28.10.1996 року до 28.02.2011 року.
28.10.1996 року згідно наказу Міністра оборони України №446 позивач ОСОБА_1 був прийнятий в добровільному порядку на військову службу до Збройних Сил України та відряджений у розпорядження Генерального прокурора України.
З 31.12.1996 року позивач ОСОБА_1 проходив службу на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури і наказом військового прокурора Західного регіону України №147 був виключений із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України з 19.12.2008 року та направлений для подальшого проходження військової служби в розпорядження Міністерства Оборони України.
Наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №40 від 28.02.2011 року ОСОБА_1 було звільнено та виключено із списків особового складу військової частини (а.с.27).
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в Республіці Афганістан та приймав участь у бойових діях з 12.11.1987 року по 15.02.1989 року, що підтверджується копією посвідчення та копією послужного списку (а.с.16, 30).
Пунктом 1 «а» Постанови Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться в складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям» від 17 січня 1983 року № 5927 передбачена пільга щодо зарахування у вислугу років для призначення пенсії - один місяць служби за три місяці часу служби на території Демократичної Республіки Афганістан.
Відповідно до положень статті 1 Угоди між державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав про соціальні і правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що підписана Україною 14 лютого 1992 року, за військовослужбовцями, особами, які звільнились з військової служби і проживають на території держав - учасниць Співдружності, а також членами їхніх сімей зберігаються права і пільги, встановлені раніше законами та іншими нормативними актами колишнього Союзу РСР.
Як вбачається з Закону України «Про ратифікацію Протоколу до Угоди між державами-учасницями Співдружності незалежних держав про соціальні та правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей від 14.02.1992 року» від 07.06.2001 року № 2495-ПІ Протокол до Угоди між державами - учасницями Співдружності Незалежних Держав про соціальні та правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей від 14 лютого 1992 року, підписаний 25 січня 2000 року в м. Москві ратифіковано із застереженням: "З урахуванням законодавства України".
Так, відповідно до положень пункту 3 "а" Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплата пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 серпня 1992 року № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці за участь у бойових діях у воєнний час.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 8 лютого 1994 року № 63 затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської армії, військово-морського флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території, яким передбачено період бойових дій з квітня 1978 року по грудень 1989 року на території Афганістану.
Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до 20-річного стажу роботи - період проходження ним військової строкової служби з 12.11.1987 року по 15.02.1989 року у пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці участь у бойових діях обґрунтована та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про ОСОБА_1 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду в м.Чернівці зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» половину строку навчання у Львівському державному університеті слід зазначити наступне.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 з 01.09.1991 року по 27.06.1996 року навчався в Львівському державному університеті ім. І.Франка та отримав диплом за спеціальністю правознавство кваліфікація: спеціаліст-юрист (а.с.23).
Згідно ст.25 Закону України «Про вищу освіту», університет це багато профільний вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації, який проводить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природничих, гуманітарних, технічних, економічних та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв.
Той факт, що після завершення навчання в Львівському державному університеті ім. І.Франка ОСОБА_1 здобув вищу юридичну освіту підтверджується матеріалами справи.
На підставі наведеного, суд вважає, що половина строку навчання позивача на денному відділенні юридичного факультету в Львівському державному університеті ім. І.Франка підлягає зарахуванню до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на підставі ст.50 Закону України «Про прокуратуру».
Статтею 17-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця.
Цією ж статтею передбачено право військових прокурорів та слідчих військових прокуратур при звільненні з військової служби на одержання пенсії за вибором - або встановленої для прокурорів, або встановленої законом для військовослужбовців.
Як вбачається із досліджених матеріалів справи позивач ОСОБА_1 22.04.2011 року, обрав саме пенсію, встановлену для прокурорів.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з урахуванням роботи на прокурорських посадах, військової служби, половини строку навчання, а також періоду проходження ним військової строкової служби з 12.11.1987 року по 15.02.1989 року у пільговому обчисленні - загальний стаж роботи, що дає право позивачу ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років, на час звернення в Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці, тобто станом на 22.04.2011 року, становив 20 років 9 місяців 22 дня, що повністю забезпечує позивачу право на призначення та отримання пенсії за вислугу років.
Відповідно до вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Оскільки будь-якого рішення Управлінням Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 22.04.2011 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» не приймалось, а лише в порядку звернення відповідачем було розглянуто його заяву та надано письмову відповідь за №3820/02 від 30.05.2011 року, суд, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог, визнавши дії відповідача щодо відмови у задоволенні вказаної вище заяви ОСОБА_1 неправомірними.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 12,14, 158, 159, 160, 161, 162, 186 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях зарахувати до 20-ти річного стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» половину строку навчання у Львівському державному університеті ім. І.Франка та період проходження ним військової строкової служби з 12 листопада 1987 року по 15 лютого 1989 року у пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці участь у бойових діях.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях призначити та виплачувати йому пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 22 квітня 2011 року.
Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А.