Справа № 554/2329/17
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.04.2017 Справа № 554/2329/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Микитенка В.М.,

за участю: секретаря Різник А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Черненка Я.М.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у м. Полтаві Черненка Ярослава Миколайовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії АР №31770 від 15.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн.,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції УПП у м. Полтаві Черненка Я.М. про скасування постанови серії АР №31770 від 15.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що правопорушення, яке ставиться йому в провину не вчиняв. При цьому вказав, що 15.03.2017 року в обідній час він, рухаючись на власному автомобілі SSANG YONG KORANDO д.н. НОМЕР_1 проспектом Вавілова у м. Полтава виконав вимоги дорожнього знаку, який передбачав здійснення розвороту та виїхавши на смугу зустрічного руху закінчив маневр, після чого повернув управо на «дорожню розв'язку» автодороги Харків-Київ. При цьому зазначив, що чинне законодавство не визначає понять «поворот уліво» та «розворот», а в даній дорожній обстановці не були визначені межі розвороту. Крім того, наголосив, що працівники поліції зупинили його без дотримання правил безпеки руху, наражаючи на дорожньо-транспортну пригоду та не надали можливості скористатися допомогою захисника. Також поставив під сумнів правомірність складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення на місці його вчинення з огляду на правову позицію Конституційного Суду України.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з підстав у ньому зазначених та просив його задовольнити.

Відповідач Черненко Я.М. та представник третьої особи ОСОБА_3 заперечили проти позову за безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно постанови серії АР №31770 від 15.03.2017 року, на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, мотивуючи, що він 15.03.2017 року о 13.30 год., керуючи автомобілем SSANG YONG KORANDO д.н. НОМЕР_1 в м. Полтаві по проспекту М. Вавілова 13/42 порушив вимоги дорожнього знаку 5.26 «місце для розвороту» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4. розділу 33 ПДР України (а.с.6, 20).

Як установлено судом, дана постанова відповідає вимогам ст.ст.252, 258, 276, 283 КУпАП, містить необхідні реквізити та її обґрунтованість підтверджується дослідженими судом доказами.

Зокрема із досліджених судом відеозаписів, наданих сторонами, убачається, що автомобіль SSANG YONG KORANDO, рухаючись проспектом Вавілова у м. Полтава проїхав дорожній знак 5.26 «місце для розвороту», після чого виїхав на смугу зустрічного руху і фактично повернув ліворуч по відношенню до його руху перед указаним дорожнім знаком, після чого був зупинений поліцією.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП може характеризуватись як умисною так і необережною формою вини.

У відповідності до п.8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків.

Інформаційно-вказівний дорожній знак 5.26 Правил дорожнього руху України позначає місце для розвороту транспортних засобів та забороняє поворот ліворуч.

При цьому слово «ліворуч» (обставинний прислівник місця, що означає напрямок дії та відповідає на питання куди?), тому застосовується по відношенню до відповідного дорожнього знаку, якого водій бачить перед собою. Водночас, форма стрілки, зображеної на дорожньому знаку 5.26 чітко вказує напрямок руху після розвороту, тобто лише в зворотному напрямку.

Враховуючи, що за встановлених достатньою сукупністю належних та допустимих доказів обставин, позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.26 «Місце для розвороту», вочевидь здійснивши поворот ліворуч від указаного дорожнього знаку, тому правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на засади змагальності сторін, позивачем ці відомості не спростовані.

Посилання позивача про неможливість розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення відхиляється судом, з огляду на те, що ч.1 ст.276 КУпАП у взаємозв'язку з ч.1 ст.222, ч.2,4 ст.258 КУпАП передбачають розгляд справ про адміністративні правопорушення, підвідомчих Національній поліції України, за місцем їх вчинення.

Логічний аналіз Рішення Конституційного Суду N 5-рп/2015 від 26.05.2015, згідно з яким словосполученням "за місцем його вчинення" визначено адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, дає підстави для висновку лише про розширення можливих територіальних меж розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою межами відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Тому це рішення жодним чином не зобов'язує суб'єкта владних повноважень проводити розгляд справи за місцем знаходження відповідного органу влади.

Твердження позивача про порушення його права на захист також не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідні письмові клопотання про це чи відомості відеозаписів про це не свідчать.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М.Микитенко