Справа № 804/7232/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 р. Справа № 804/7232/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріГерманюк Т.В.
позивача представника позивача представника відповідача Покуса С.І. Балаян А.Г Кривошея А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення назви відповідача, просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України відповідно до ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 05.10.2016 року, про відмову у визнанні учасником бойових дій ОСОБА_1 ;
зобов`язати комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України відповідно до ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прийняти рішення щодо визнання учасником бойових дій ОСОБА_1 та видати посвідчення встановленого зразка.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 03.03.1987 року по 23.12.1987 року проходив військову строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в тому числі приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан. А тому вважає рішення про відмову у визнанні позивача учасником бойових дій протиправним.
Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, що позивачу законно відмовлено у визнанні учасником бойових дій, відповідно до наказу МО України від 07.05.2015 р. №200 та Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій. Просив в позові відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно військового квитка проходив строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 04.11.85 по 10.01.88 рр.
Позивач у 2016 році звернувся до комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України відповідно до ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" для отримання статусу учасника бойових дій.
Рішенням від 05.10.2016 року, викладеним у протоколі №7, ОСОБА_1 відмовлено у визнанні учасником бойових дій відповідно до наказу МО України від 07.05.2015 р. №200 та Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, на комісії покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, позивач проходив службу у підрозділі Прикордонних військ ПВ КДБ СРСР, які не входять до складу Збройних Сил.

З архівної довідки федерального державного казенного закладу Федеральної служби безпеки Російської Федерації «Центральний прикордонний архів Федеральної служби безпеки Російської Федерації» від 04.12.2015 року за №21/59/П-3826 вбачається, що дійсно, військова частина НОМЕР_1 входила у перелік військових частин та підрозділів Прикордонних військ ПВ КДБ СРСР.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п.9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200, зареєстрованому Мін`юстом 14.05.2015за № 531/26976 (надалі - Положення), на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації.

Згідно п.11 Положення, комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів:

заяв громадян або клопотань командирів (начальників);

довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою;

партизанського квитка;

посвідчення учасника підпілля;

посвідчення до знака "За розмінування";

грамот, фотографій (оригіналів);

газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження;

історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів;

документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника;

документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період;

інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

Крім того, підставою для надання статусу учасника бойових дій є такі документи:

1) для військовослужбовців, які були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки:

витяг із наказу (по особовому складу) Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, командувача виду Збройних Сил України відповідно про призначення на посаду в частину, яка перебуває в складі національного контингенту;

витяг із відповідного розділу особової справи військовослужбовця про проходження військової служби в складі національного контингенту чи персоналу;

довідка про проходження військової служби в складі національного контингенту чи персоналу;

2) для військовослужбовців, які перебували у відрядженні в державах, де в той час велися бойові дії:

рішення Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України про відрядження,

витяг з наказу (по стройовій частині) відповідного командира (начальника) про направлення у відрядження,

копії посвідчень про відрядження з відповідними відмітками про вибуття та прибуття.

Як наведено в п. 12 Положення, за відсутності в заявника через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником. Рішення Комісії оформлюється протоколом - п. 17 Положення.

Відповідно п.3 Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків "Ветеран війни - учасник бойових дій" та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості, затвердженої наказом Міністерства оборони України 07.05.2015 № 200, зареєстрованої Мін`юстом 14.05.2015 за № 532/26977, посвідчення учасника бойових дій, нагрудні знаки та листи талонів видаються громадянам із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишнім партизанам та підпільникам - військовими комісаріатами Автономної Республіки Крим, обласними та Київським міським військовими комісаріатами за місцем їх реєстрації.

Як убачається з ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, що діяла на час виконання військового обов`язку в Афганістані, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 № 10224-ХІ "Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ" прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п.1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 "Про військові формування на Україні", Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про правонаступництво України", органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у Збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд дійшов висновку про те, що обов`язок визначати учасником бойових дій покладений саме на Міністерство оборони України.

Що стосується вимоги про видачу посвідчення то суд зазначає, що вказана вимога є похідною від вимоги про прийняття рішення щодо визнання позивача учасником бойових дій, оскільки надання такого статусу передбачає й надання посвідчення встановленого зразка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не вірно застосовано норми законодавства, тому суд приходить до висновку, що рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, викладене в протоколі № 7 від 05.10.2016, в частині відмови у визначенні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 є протиправним, і як, наслідок, підлягає скасуванню.

Тому суд вважає належним способом захисту прав позивача зобов`язання комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України прийняти рішення по встановленню ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України відповідно до ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 05.10.2016 року, що викладене в протоколі №7, про відмову у визнанні учасником бойових дій ОСОБА_1 .

Зобов`язати комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України відповідно до ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прийняти рішення щодо визнання учасником бойових дій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 03 квітня 2017 року

Суддя О.В. Єфанова