Справа № 826/14687/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2017 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 05.07.2016 №№, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2017 року у задоволенні позову відмолено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Восток» з питань правильності обчислення та сплати акцизного податку при реалізації пального за період з 01.01.2015 по 31.12.2015; за наслідками перевірки складено акт від 15 червня 2016 року №729/28-10-42-05/24812228.

Актом перевірки встановлено порушення підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, пункту 216.9 статті 216 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов'язання з акцизного податку в сумі 4729520,00 грн та завищення на загальну суму 56156,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки, товариством у деклараціях з акцизного податку, поданих до контролюючих органів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, задекларовано податкове зобов'язання з акцизного податку з реалізації пального, що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 190138478,00 грн, що на 4729520,00 грн менше за податкове зобов'язання з акцизного податку розраховане при здійсненні роздрібної торгівлі підакцизними товарами (нафтопродуктами) через мережу автозаправних станцій. В обґрунтування вказаного порушення контролюючий орган посилається на те, що вказана у договорі від 22.11.2012 №03057П, який укладений з ТОВ «РН-Карт України», знижка є платою ТОВ «Восток» за користування обладнанням ТОВ «РН-Карт України» та не включається до ціни таких підакцизних товарів, а тому не може зменшувати фактичну вартість реалізованого пального для цілей обрахунку акцизного податку. Стосовно іншого договору від 28.11.2012 №03083П, що укладений також з ТОВ «РН-Карт України», посадовими особами за результатами аналізу первинних документів та з урахуванням пояснень товариства встановлено, що у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 останнім реалізовано кінцевим споживачам пальне за ціною вказаною на стеллі АЗС в день реалізації.

05 липня 2016 року на підставі акту перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення №№, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , на загальну суму 4657682,00 грн за основним платежем, 1164424,85 грн - за штрафними (фінансовими) санкції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не утримано та не сплачено акцизний податок при здійсненні роздрібної торгівлі підакцизними товарами (нафтопродуктами) через мережу автозаправних станцій, що призвело до заниження податкового зобов'язання з акцизного податку в сумі 4729520,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У розумінні підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 71-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року) акцизний податок це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України в зазначеній редакції, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 71-VIII, платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Об'єктом оподаткування акцизним податком у відповідності до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 вказаного Кодексу є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне.

Датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів відповідно до пункту 216.9 статті 216 ПК України є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (постачальник) та ТОВ «ТН - Транс» (покупець, в подальшому змінено на ТОВ «РН-Карт Україна») укладений договір поставки від 22 листопада 2012 року №03057П, згідно якого постачальник зобов'язується на умовах даного договору передавати у власність покупця товари (паливні матеріали (нафтопродукти), скраплений газ) на АЗС з використанням пластикових смарт - карт, а покупець зобов'язується приймати у власність товари та повністю оплачувати їх вартість на умовах даного договору. Відповідно до пункту 4.1.6 вказаного договору постачальник зобов'язується при розрахунку покупця за товар надати знижку у розмірі 0,55 грн за літр товару, 0,12 грн за літр скрапленого газу, відпущених за допомогою смарт-карт за ціною, вказаною на стеллі АЗС. Пунктом 4.1.7 договору передбачено, що для забезпечення отримання товару пред'явниками смарт-карт покупця, проведення інкасації передачі даних щодо відпущеного товару, виконання постачальником умов договору, покупець передає постачальнику обладнання для роботи із смарт-картами і проведення інкасації (POS-термінал, модем та інше); вартість користування постачальником обладнанням покупця обумовлена сторонами у вартості товару, а саме у розмірі знижку, яку надає постачальник покупцеві і яка обумовлена сторонами у п. 4.1.6 договору.

Разом з тим, додатковою угодою від 22 січня 2014 року №41 до вказаного договору, зокрема, пункт 4.1.7 викладено в новій редакції шляхом виключення пункту щодо вартості користування постачальником обладнанням покупця за рахунок знижки.

Додатковими угодами від 01.11.2013 №40, від 01.04.2015 №45, від 01.06.2015 №50, від 28.07.2015 №52, вносилися зміни до договору шляхом зміни пункту 4.1.6 в частині розміру знижки.

Також, 28 листопада 2012 року між позивачем (постачальник) та ТОВ «ТНК-Транс» (покупець, в подальшому змінено на ТОВ «РН-Карт Україна») укладений договір поставки №03083П, згідно якого постачальник поставляє покупцю товари (паливні матеріали (нафтопродукти) за місцезнаходженням АЗС, узгоджених сторонами у формі, вказаної в додатку №1 до договору. Відпуск (передача) товарів здійснюється на підставі пред'явленого бланку - дозволу оператору АЗС. Згідно пункту 4.1.4 вказаного договору постачальник зобов'язується при розрахунку покупця за товар, надати знижку у розмірі 0,55 грн за літр товару, відпущених за допомогою смарт-карт за ціною, вказаною на стеллі АЗС.

Додатковими угодами від 01.11.2013 №48, від 01.04.2015 №59, від 01.06.2015 №64, від 28.07.2015 №66, вносилися зміни до договору шляхом зміни пункту 4.1.4 в частині розміру знижки.

На підтвердження виконання зазначених вище договорів позивачем надані акти здачі - прийняття, в яких зазначено найменування товару, якість, кількість, ціна, а також вартість знижки, вартість з ПДВ та зі знижкою (т. 2, т. 3 (по договору від 22 листопада 2012 року №03057П), т. 7, 8 по договору від 22 листопада 2012 року №03083П,); витяги по аналізу рахунку 70421 за період з січня по грудень 2015 року (т. 4 а.с. 1 - 112), картки рахунку 36111 (т. 6, 9).

Отже, з наведеного можна дійти висновку, що позивач здійснював відпуск на АЗС пального клієнтам покупця за пред'явленням смарт-картки чи бланку-дозволу (талону). Відповідно до умов вищевказаних договорів при розрахунках між покупцем і постачальником (позивачем) за товар застосовується знижка у фіксованому розмірі за кожний літр пального від ціни, вказаної на стелі.

Тобто, фактична вартість реалізованого пального, поставленого на користь ТОВ «РН-КАРТ Україна», визначена відповідними договорами, зазначена в актах здачі - приймання з урахуванням діючих знижок, і сплачена ТОВ «РН-Карт Україна» на користь позивача на поточний рахунок, що підтверджується вказаними актами здачі-приймання, картками рахунків та аналізом рахунків.

При цьому, як вірно зазначено позивачем, жодних зауважень до цих документів у контролюючого органу під час перевірки не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем сплачувався акцизний податок з кожного фізичного відпуску пального на АЗК, в тому числі відпущеного уповноваженим представникам ТОВ «РН-Карт Україна»; при цьому, в кожному випадку визначав реальну базу оподаткування для обчислення податку, якою, відповідно до підпункту 214.1.4 пункту 214.4 статті 214 Податкового кодексу України, є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Кодексу.

Колегія суддів також вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що вартість користування постачальником обладнанням покупця обумовлена сторонами у вартості знижки, оскільки додатковою угодою від 22 січня 2014 року №41 такі положення були виключені з умов договору від 22 листопада 2012 року №03057П; в іншому договорі - від 22 листопада 2012 року №03083П, такі вимоги взагалі не передбачені.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки акту перевірки є необґрунтованими, а податкові повідомлення - рішення, які винесені на підставі акту перевірки є протиправними та підлягають скасуванню.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги позивачем платіжним дорученням від 06 лютого 2017 року №1966 сплачений судовий збір у розмірі 96066,00 грн, який підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» задовольнити.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Офісу великих платників податків ДФС від 05.07.2016 №№, , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Офісу великих платників податків ДФС, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» (ідентифікаційний номер 24812228, 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, буд. 11) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 96066 (дев'яносто шість тисяч шістдесят шість) гривень 00 копійки.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі складено 28.04.2017)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.