Справа № 537/6069/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив суд визнати протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі УПФУ) про відмову у призначені йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку; зобов`язати УПФУ призначити йому відповідно до норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону №796-ХІІ ) із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що рішенням позивача порушено норми законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб, постраждалих в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а тому ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ від 28 жовтня 2016 року № 93. Зобов`язано УПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно його заяви від 9 вересня 2016 року, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ .

Відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням. В період з 11 травня 1986 року по 12 жовтня 1986 року приймав участь у роботах в складі військової частини 93902 в селах Чорнобильського району та м. Прип`яті, що підтверджується довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 4/165726 від 6 грудня 1993 року та записами про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у військовому квитку серії НОМЕР_1 .

9 вересня 2016 року позивач звернувся до УПФУ з заявою про призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, однак рішенням відповідача у призначенні пенсії відмовлено з мотивів відсутності первинних документів, що підтверджують період перебування позивача в зоні відчуження.

Так, відповідно до частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років, у 1988 році - не менше 30 календарних днів - 5 років.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

За змістом підпункту «г» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок) при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону №796-ХІІ при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону №796-ХІІ до заяви про призначення пенсії за віком додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122 (далі постанова 122); посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

В свою чергу, за приписами постанови 122 довідка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

У разі неможливості надання довідки за формою 122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження, довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 1993 року, справа 2-238, та витягом з протоколу № 143 від 17 червня 1996 року засідання комісії при Мінчорнобилі України визнано ОСОБА_1 учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-А категорії , який приймав участь у роботах в складі в/ч 93902 в селах Чорнобильського району та м. Прип`яті з 11 травня 1986 року по 12 жовтня 1986 року.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій щодо протиправності дій та вішення УПФУ та задоволення позовних вимог є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного
суду України (підпис) М.І. Мойсюк