Справа № 570/746/17
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сидоренко С.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"03" травня 2017 р. Справа № 570/746/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Моніча Б.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від "17" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання дій протиправними та стягнення заробітної плати ,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області у якому просив визнати дії відповідача щодо невиплати йому середнього заробітку на період працевлаштування протиправними, стягнути з Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області на його користь середній заробіток за шість місяців з часу звільнення в сумі 37570 грн. В частині стягнення середнього заробітку за один місяць постанову суду звернути до негайного виконання, також просив зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, з підстав визначених п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом вимог закону, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що викладені позивачем обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, не свідчать про наявність спірних публічно-правових відносин, а тому даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, так як предмет спору в даній справі безпосередньо пов'язаний із трудовими відносинами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом спору в адміністративній юрисдикції є публічно-правові відносини. До юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності прийнятих або вчинених рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) при здійсненні ними владних управлінських функцій.

За змістом частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому, в силу п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Аналіз вказаної норми дозволяє дійти висновку, що поняття публічної служби розкривається через перелік різновидів цієї служби. Таким чином, до спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, що відповідно до ст.17 КАС України підлягають розгляду в адміністративних судах, відносяться такі спори, що виникають:

- з відносин діяльності на державних політичних посадах (народні депутати України, члени Кабінету Міністрів України, заступники міністрів, голови обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та їх заступники);

- з відносин державної служби, зокрема з відносин професійної діяльності суддів, прокурорів, відносин військової служби, альтернативної (невійськової) служби, дипломатичної служби, відносин іншої державної служби (насамперед в органах виконавчої влади);

- з відносин служби в органах влади Автономної Республіки Крим;

- з відносин служби в органах місцевого самоврядування (у тому числі з відносин діяльності депутатів місцевих рад усіх рівнів).

Правилами ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», встановлено, що посадовою є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч.2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у 2006 р. був обраний сільським головою Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області. 31.10.2010 р. був повторно обраний сільським головою вказаної ради. В подальшому, 13.07.2016 р., був звільнений з Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області у зв'язку із припиненням повноважень.

Встановлено, що 10.01.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до сільської ради з заявою про надання йому рівноцінної роботи або виплати середнього заробітку за шість місяців у відповідності до ч.2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", проте листом 24.01.2017 р. йому було відмовлено у задоволенні його заяви.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів робить висновок, що середній заробіток за шість місяців з часу звільнення ОСОБА_3, виплата якого передбачена ч.2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" є складовою умов проходження публічної служби, яку він проходив на посаді голови Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, а тому даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосуються проходження особою публічної служби.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, передбачених ст. 109 КАС України, для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі № 570/746/17.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу судом прийнято з порушенням вимог закону, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від "17" березня 2017 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1