Справа № 753/1577/17
Суддя: Леонтюк Л. К.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1577/17
провадження № 2-а/753/181/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

сторін:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ у місті КИЄВІ про оскарження постанови, інспектора УПП в м. Києві ДПП лейтенанта Недвига Романа Володимировича, жетон № 0001589, про накладення адміністративного стягнення ,суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 25.01. 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві про оскарження постанови, інспектора УПП в м. Києві ДПП лейтенанта Недвига Романа Володимировича, жетон № 0001589, про накладення адміністративного стягнення. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що постановою інспектора УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Недвиги Романа Володимировича, серія АР № 762641 від 21 січня 2017 року, на нього накладено штраф за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 425 гривень. Накладення даного штрафу вважає незаконним із наступних підстав. Штраф накладено за те, як зазначено в постанові, що громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1., місце проживання АДРЕСА_1 П/В НОМЕР_2, керуючи транспортним засобом RENAULT FLUENCE, номерний знак НОМЕР_1, 21 січня 2017 року в 23 год. 30 хв. на (в) м. Київ вул. Братиславська, 26А проїхав на забороняючий сигнал світлофора, а саме червоний сигнал, чим порушив п. 8.7.3е ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. В дійсності він правил дорожнього руху не порушував, 21 січня 2017 року під час керуванням транспортним засобом RENAULT FLUENCE, номерний знак НОМЕР_1, в м. Київ по вул. Братиславська, 26А, його, ОСОБА_2, було зупинено особами, що рухались на автомобілі патрульної поліції, після зупинки, до нього підійшов чоловік, який незрозуміло відрекомендувавшись інспектором патрульної поліції, звинуватив його в порушенні правил дорожнього руху і попросив передати документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов'язкового страхування. Жодних доказів того, що він порушив правила дорожнього руху інспектор не надав. Покази свідків, які рухалися разом з ним у його автомобілі, до уваги не взяв, хоча вони йому неодноразово говорили, що він правил дорожнього руху не порушував.Переписавши дані взяті із його документів на невідомий йому папірець, інспектор направився до службового авто. Через деякий час, до його автомобіля підійшов інспектор та зачитавши йому постанову, передав її копію. Постанова при ньому не складалася, права передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення роз'яснені не були . Про час і місце розгляду справи він також не знав, бо протокол про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, як зазначено в постанові, не складався. Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у його відсутності, чим грубо порушені його права надані законом Враховуючи вищевикладене вважає, що постанова АР № 762641 від 21 січня 2017 року про адміністративне правопорушення винесена з порушенням моїх прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. Просить особливу увагу звернути суд на норму, встановлену ч. 2 ст. 71 КАС, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах. Разом з тим, в судовому засіданні зазначив, що можливо деякі моменти він не пам"ятає щодо складання процесуальних документів та роз"яснення його йому прав.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє за довіреністю № 181 від 03.01. 2017 року адміністративний позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, при цьому надавши письмові заперечення та диск відео спостереження з місця складання постанови . Вважає, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, відео спостереження, якимй був оглянутий у судовому засіданні у присутності учасників процесу, будь-яких заперечень щодо відео у позивача не заявлено, заслухавши пояснення сторін , судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судовим розглядом встановлено, Згідно Постанови, винесеної інспектором 4 роти 2 батальйону УПП у м. Києві ДПП, лейтенантом поліції - Недвигою Р.В., 21.01.2017о 23год. 30 хв. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом РЕНО, н.з. НОМЕР_1 адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 26А,проїхав на забороняючий сигнал світлофора, а саме, червоний сигнал, чим порушив п. 8.7.3.е) правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306(далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення за яке частиною другою статті 122 КупАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень ( а.с. 7).

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Для оцінювання рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди на підставі частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06.03.2008№ 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП).

Відповідно до частини п'ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР.

Відповідно до пункту 1.1.ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9.ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3.е) ПДР зазначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадянабо 50 штрафних балів (частина друга статті 122 КУпАП).

Разом з тим, відповідно до пункту 5 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції,органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 214 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 КУпАП, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про правопорушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені статтею 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи розглядається відкрито і за місцем його вчинення.

Статтею 268 Кодексу визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим частиною п'ятою статті 258 КУпАП також встановлено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається,то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, суд звертає увагу щодо місця розгляду адміністративної справи.

При застосуванні положень статті 276 КУпАП також слід враховувати зміни до норм КУпАП, які були внесені після прийняття Закону України «Про Національну поліцію» та те, що рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015,яке містить роз'яснення щодо застосування словосполучень використаних у нормах КУпАП «на місці» та «за місцем», прийнято також до набрання чинності цього Закону, тобто без врахування його положень.

Порядок розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху (складання інспектором Державтоінспекції протоколу про правопорушення, розгляд адміністративної справи на підставі цього протоколу уповноваженим органом - Управлінням Державтоінспекції та за результатами її розгляду винесення постанови цим органом) був змінений з урахуванням положень Закону України «Про Національну поліцію» та внесенням змін до КУпАП. Тобто, на теперішній час, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається, саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання), а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП здійснена інспектором 4 роти 2 батальйону УПП у м. Києві ДПП, лейтенантом поліції - Недвигою Р.В. за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов'язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а ні за місцем перебування Відповідача - УПП у м. Києві ДПП. Крім того інспектор патрульної поліції при розгляді вказаної адміністративної справи роз'яснив позивачу всі його права та розглянув пояснення водія, які були додані до матеріалів адміністративної справи, а згодом до винесеної Постанови (відмітка міститься у Постанові). Наведене також спростовує твердження позивача про той факт, що розгляд адміністративної справи відбувався за відсутності позивача.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, винесено Постанову у присутності позивача, роз'яснено всі його права та надано її на ознайомлення та підписання, про що свідчить підпис позивача на Постанові.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор 4 роти 2 батальйону УПП у м. Києві ДПП, лейтенант поліції - Недвига Р.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Наведені вище твердження також узгоджуються з висновками судів апеляційної та касаційної інстанції, які були викладені у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017у справі № 753/17124/16та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.12.2016у справі № К/800/36352/16.

Водночас суд звертає увагу, що УПП у м. Києві ДПП є неналежним відповідачем у наведеній справі, оскільки оскаржувана Постанова винесена інспектором патрульної поліції, який має особовий статус при розгляді адміністративної справи та винесенні постанов про накладання адміністративних стягнень.

Згідно з частиною першою статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Між тим, як вбачається з постанови про вчинення адміністративного правопорушення від 21.01.2017 року, то позивач вчинив підпис постанови та не вказав на будь-які заперечення щодо його складання, що у даному випадку не зобов»язує відповідача виносити попередньо протокол про його вчинення в розумінні ч.5 ст.253 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що на підставі винесеної згідно вимог законодавства постанови про виявлене вчинене адміністративне правопорушення, відсутність заперечень щодо її винесення з боку позивача на місці, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та порушень його прав під час складення такої постанови не було.

Таким чином, при винесенні постанови від 21 січня 2017 року відповідач діяв законно та в межах своїх повноважень.

За таких обставин, наведені позивачем доводи про відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху та процесуальних порушень при притягнення його до адміністративної відповідальності з боку відповідача не заслуговують на увагу, оскільки складення постанови на місці не є підставою для скасування законного рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-12, 71, 86, 158-163, 171-2 КАС України, Правил Дорожнього руху України, ст.ст.122 ч.2, 255, 256, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ у місті КИЄВІ про оскарження постанови, інспектора УПП в м. Києві ДПП лейтенанта Недвига Романа Володимировича, жетон № 0001589, про накладення адміністративного стягнення , залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК