Справа № 2-а-12932/08/1570
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 р.Справа № 2-а-12932/08/1570

Категорія:5.4Головуючий в 1 інстанції: Аблов Є.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

при секретарі Чебан Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2010 року по справі за адміністративним позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області до Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт»про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

3 грудня 2008 року Державна інспекція з контролю за цінами в Одеській області звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт»та просила суд стягнути з відповідача штрафні санкції за порушення порядку застосування тарифів на комплекс робіт, повязаних з обробкою вантажів, зборів і плат на послуги, що надаються портом в сумі 787 784,34 грн., з яких 262 594,78 грн. необґрунтовано отримана додаткова виручка і 525 189,56 грн. штраф.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2010 року адміністративний позов Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт»на користь Держави (т.б. в доход державного обласного бюджету) штрафні санкції в сумі 787 784,34 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ДП «Ренійський морський торговельний порт»22.02.2010 року подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального права та просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2010 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Державній інспекції з контролю за цінами в Одеській області відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, виступ представників позивача, який заперечував проти її задоволення та перевіривши матеріали і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для її задоволення.

До такого висновку колегія суддів апеляційного суду приходить з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В період 22-26 вересня 2008р. Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області було проведено планову перевірку дотримання порядку застосування тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробкою вантажів, а також зборів і плат на послуги у морських портах, які надаються ДП «Ренійський морський торговельний порт»(реєстр. 12.06.2008р. №5000196, загальнодержавна форма власності), за період з 1.09.2007р. по 1.09.2008р., за результатами якої складено акт № 000807 від 30.09.2008 року.

На підставі вказаного вище акту перевірки, рішенням Державної інспекції з контролю за цінами Одеської області № 622 від 17.10.2008 року, за порушення п.2.2 «Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України», затвердженого наказом Мінтрансу України від 31.10.1995 року №392 (із змінами та доповненнями), п.2.1 наказу Мінтрансу України від 25.08.2004 року №783 до ДП «Ренійський морський торговельний порт»були застосовані економічні (штрафні) санкції у вигляді вилучення у ДП «Ренійський морський торговельний порт»в доход державного бюджету додатково отриманої виручки у розмірі 262594,78 грн., а також штрафу у розмірі 525189,56 грн.

В ході перевірки встановлено, що в порушення наказу Міністерства транспорту України від 31.10.1995 року (в редакції наказу від 12.03.2003 року) та наказу начальника Ренійського МТП, Порт, при стягуванні плати за використання причалів на території порту ПП «Рені-Ліс», яке надавало послуги вантажовласникам з перевалки хімічних вантажів навалом власними силами та засобами на загальному причалі № 3 порту, необгрунтовано застосовував ставку 1,2 долара США, як за переробку елеватором зерна насипом, замість затвердженої 1,0 долара США за кожну метричну тону. Таким чином, сума додатково отриманої виручки за цим порушенням склала 21 984,16 грн.

Крім того, в ході даної перевірки встановлено, що в порушення наказу Міністерства транспорту України від 25.08.2004 року №783 «Про затвердження Порядку обліку та використання коштів від портових зборів», порт додатково до корабельного збору необгрунтовано стягував ні чим не передбачену плату за оформлення приходу та відходу суден, в звязку із чим, сума додатково отриманої виручки за даним порушенням склала 240 610,62 грн.

17.10.2008р. позивачем винесений припис-претензія про виконання рішення №622 від 17.10.2008р. щодо усунення порушень та запропоновано перерахувати суму необґрунтовано отриманої виручки у розмірі 262594,78 грн., а також штраф у розмірі 525189,56 грн. та направити на адресу інспекції копії платіжних доручень.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд 1-ї інстанції необґрунтовано виходив з того, що «Ренійський морський торговельний порт», при застосуванні тарифів на комплекс робіт, повязаних з обробкою вантажів, зборів і плат на послуги, що надаються портом, нібито порушив діюче законодавство, в звязку із чим, відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення», необгрунтовано одержав додаткову суму виручки, яка підлягає вилученню і повинна зараховуватися в дохід відповідного бюджету із застосуванням штрафу у двократному розмірі.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Закону України Про ціни та ціноутворення, державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та врегульованих цін та тарифів. При цьому, контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Контроль же за додержанням державної дисципліни цін, здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Вказані органи здійснюють контроль у взаємодії з профспілками споживачів та іншими громадськими організаціями.

Виходячи з наведених вище норм Закону, Інспекція контролює лише ті ціни, щодо яких Державою застосовані фіксовані та регульовані ціни.

Статтею 14 Закону України Про ціни і ціноутворення також передбачено, що вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін, підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Відповідно до Інструкції Про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року № 298/519 (п.п.1.6 та 3.1), необґрунтовано одержані суб'єктами господарювання, унаслідок порушень порядку встановлення і застосування цін, суми виручки та штрафи підлягають вилученню згідно із законодавством на підставі рішень, прийнятих органами державного контролю за цінами. Зазначені в рішеннях суми перераховуються субєктами підприємницької діяльності - порушниками за належністю самостійно, в разі неподання установам банків платіжних документів зазначені суми стягуються відповідно до законодавства. Державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством. Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

Згідно з п.1 «Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1819 від 13.12.2000р., Державна інспекція з контролю за цінами - є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується йому.

Пункт 4 зазначеного Положення встановлює, що Державна інспекція з контролю за цінами, відповідно до покладених на неї завдань, у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Згідно п.5 цього Положення Про Державну інспекцію з контролю за цінами, Державна інспекція має право приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами

Згідно з п.3 Наказу Міністерства економіки №3-д від 01.03.2001р. Про відносини з Державною інспекцією з контролю за цінами, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра економіки України зазначено, що Держцінінспекція самостійно виконує функції, які передбачені законодавством України з діяльності органів виконавчої влади юридичних осіб, а також специфічні контрольно-наглядові функції з реалізації цінової політики держави в межах завдань, визначених Кабінетом Міністрів України, та прав, наданих для їх виконання. Для цього Держцінінспекції передаються для самостійного виконання, у межах компетенції, функції здійснення контролю за додержанням порядку формування, установлення і застосування цін (тарифів), та права: здійснювати, у межах своїх повноважень, перевірки в центральних та місцевих органах виконавчої влади й органах місцевого самоврядування, які наділені повноваженнями у сфері ціноутворення, а також субєктів підприємництва щодо додержання ними порядку формування, установлення та застосування цін (тарифів); застосовувати відповідно до законодавства України до субєктів підприємництва економічні (фінансові) санкції; розглядати відповідно до законодавства України справи про адміністративні правопорушення, повязані з недодержанням установленого порядку формування, установлення та застосування цін і тарифів, а також про невиконання вимог органів державного контролю за цінами та їх посадових осіб.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області та виданого на підставі нього посвідчення №463 від 19.09.2008р., головними держінспекторами відділу контролю цін на ринках монопольних утворень - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було проведено планову перевірку ДП РМТП.

З акту перевірки вбачається, що перевірка проводилася з відома начальника порту та безпосередньо за участю заступника начальника порту і начальника планово-економічного відділу, які, в свою чергу, підписали даний акт із письмовими запереченнями.

Так, як слідує з акту перевірки, перевіряючими в ньому безпідставно зазначено, що відповідачем - ДП РМТП нібито неправомірно було отримано від вантажовласників плату за використання причалів та території порту, а також додатково до корабельного збору, службою капітана порту необґрунтовано стягнуто з судновласників плату за оформлення приходу в порт та відходу з порту суден, чим порушено вимоги п.2.2 «Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України», затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 31.10.1995 року №392 та п.2.1 Наказом Міністерства транспорту України від 25.08.2004р. №783.

Приймаючи рішення про задоволенні позовних вимог стосовно необгрунтовано отриманої РМТП від вантажовласників платні за використання універсального (загального) причалу №3 на території порту, суд 1-ї інстанції, на думку судової колегії, помилково виходив з того, порт, в порушення вимог п.п.2.2, 2.2.2 розділу 2Б «Плата за використання клієнтурою причалів і територій портів при виконанні навантажувально-розвантажувальних робіт»Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, затвердженого Наказом МТ України №392 від 31.10.1995р., неправомірно стягував з вантажовласників плату за перевалку хімічних вантажів навалом власними силами та засобами по ставці 1,2 дол.США за кожну метричну тону, замість встановленої ставки в 1,0 дол.США.

Проте, в судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що в даному конкретному випадку, Ренійський МТП, відповідно до договору №101-003 від 29.12.2007р., надав ПП «РеніЛіс»в користування фактично лише частину цього причалу №3 (загального користування), де дане підприємство, в свою чергу, надавало вантажовласникам послуги з навантажувально-розвантажувальних робіт з перевалки хімічних вантажів виключно за допомогою стрічкового конвеєра елеватора. Тому, відповідно, Ренійський МТП, згідно із п/п. «а»п.2.2.2 підр.2.2 розділу 2Б Збірника тарифів, і застосував до цих робіт ставку в розмірі 1,2 дол.США за 1 тону вантажу.

Таким чином, на підставі вищезазначеного та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду, приходить до висновку про те, що Державне підприємство «Ренійський МТП»правомірно отримало дохід від вказаних вище навантажувально-розвантажувальних робіт в сумі 21 984 грн. 16 коп.

Що ж стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача неправомірно отриманої з судновласників платні за оформлення приходу в порт та відходу з порту в сумі 240610грн.62коп., які суд 1-ї інстанції теж помилково задовольнив, то судова колегія також вважає ці вимоги необґрунтованими, а висновки окружного суду з цього приводу зробленими без повного і всебічного аналізу діючого законодавства, з огляду на наступне.

Так, пунктом 1.2 Положення «Про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України», затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 18 жовтня 2000р. №574 встановлено, що Інспекція державного портового нагляду - є структурним підрозділом «Служби капітана порту»і здійснює державний нагляд за безпекою судноплавства в порту. При цьому, збори, що надходять за послуги зазначеної Інспекції, лоцманської служби, служби регулювання руху суден, а також корабельного збору, спрямовуються для забезпечення безпеки судноплавства.

Окрім того, згідно п.2.2 цього Положення «Про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України», оформлення приходу та відходу суден у порт або з порту є прямим обовязком Інспекції портового нагляду. При цьому, процедуру оформлення приходу та відходу суден в порт викладено в наказі МТ України №655 від 19.08.2003р.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, колегія суддів, в тому числі і з врахуванням вимог ст.ст.73,75,84 КТМ України та ч.2 п.62 Зборів і плати за послуги, що надаються суднам у МТП України (наказ МТУ №711 від 15.12.2000р.), приходить до висновку про те, що Інспекція державного портового нагляду РМТП, в даному конкретному випадку, мала (і має) право на надання інших не передбачених спеціальними нормами послуг, а також має право самостійно встановлювати вільні ціни на ці послуги, за які із судновласників стягується плата у вигляді зборів за послуги по оформленню приходу в порт та відходу з порту суден.

Наявність такого права Інспекції портового нагляду РМТП також підтверджується листом Міністерства транспорту України №6400/27/10-08 від 23.07.2008 року та висновком науково-технічної експертизи від 7.07.2009р., проведеної ДП «НДПКІ ОСОБА_3», який, в свою чергу, розробляв як положення «Про портові збори»(затв. Постановою КМУ №1544 від 12.10.2000р.) та зазначений вище Збірник тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України (затв. Наказом МТ України №392 від 31.10.1995р.).

Таким чином, зазначені обставини, на думку судової колегії, повністю підтверджують безпідставність висновків позивача та суду 1-ї інстанції щодо отримання відповідачем надмірних необґрунтованих доходів у сумі 240610грн.62коп у вигляді сплати за надання Інспекцією портового нагляду послуг по оформленню заходу і виходу суден, з порушенням вимог діючого законодавства.

З урахуванням вищевказаного, судова колегія дійшла до висновку, що рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про застосування до Державного підприємства «Ренійський МТП»штрафних санкцій в сумі 787 784,34 грн. - є протиправним.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно із приписами п.п.3,4 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів, діючи виключно межах позовних вимог і апеляційної скарги та відповідно до ст.202 КАС України, приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2010 року та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт»- задовольнити повністю.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області до Державного підприємства «Ренійський морський торговельний порт» про стягнення штрафних санкцій відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Золотніков О.С.

ОСОБА_4