Справа № 816/956/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/956/16
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача третя особа: Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Кобеляцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області
про визнання протиправними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

22.06.2016 ФОП ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (надалі - ДАБІ у Полтавській області), третя особа: Кобеляцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання неправомірними та скасування акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2016 П-11-16ю, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 № 29; постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.04.2016 № П-15-16ю.

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилаючись на порушення ДАБІ у Полтавській області порядку та строків проведення перевірки, вказує на відсутність у його діяльності порушень, встановлених актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016, а тому вважає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.03.2016 П-11-16ю, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 № 29 та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.04.2016 № П-15-16ю винесеними без достатніх на те підстав, такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів неможливості прибуття у судове засідання не надав.

Представник позивача 27.04.2017 надала до суду клопотання, у якому просила суд оголосити перерву та відкласти розгляд справи № 816/956/16 на іншу дату, але не раніше ніж 18.08.2017.

Відповідно до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

Суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи за клопотанням сторони відповідно до зазначеної статті є правом суду, а не обов'язком. Водночас розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо наявності всіх матеріалів у справі для її розгляду по суті.

Отже, відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача щодо відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Третя особа у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець у встановленому законом порядку 05.10.2005. Основним видом господарської діяльності позивача є "Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах".

02.11.2015 ДАБІ у Полтавській області за номером № ПТ 30 зареєстровано подану позивачем Декларацію про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" за адресою: вул. Ярмаркова, 5-З, м. Кременчук, Полтавська область (т. І а.с. 212-213).

22.03.2016 на підставі направлення на проведення планової перевірки від 15.02.2016 (т. І а.с. 136) головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ДАБІ у Полтавській області Єргалаєвою С.Я. проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на об'єкті будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" за адресою: вул. Ярмаркова, 5-З, м. Кременчук, Полтавська область.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 (т. І а.с. 137-138), у якому відображені допущені позивачем порушення, а саме:

- Декларація про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" за адресою: вул. Ярмаркова, 5-З, м. Кременчук, Полтавська область від 02.11.2015 № ПТ 30 містить недостовірні дані щодо затвердженого проекту: видом будівництва зазначено "нове будівництво", що суперечить фактичним обставинам та відомостям робочого проекту, розробленого ФОП ОСОБА_4 під керівництвом ГІП ОСОБА_5, у якому видом будівництва вказано "реконструкція";

- Декларація про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" за адресою: вул. Ярмаркова, 5-З, м. Кременчук, Полтавська область затверджена позивачем 24.09.2015 без проведення обов'язкової експертизи проекту будівництва.

На підставі акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 ДАБІ у Полтавській області складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 № 29 (т. І а.с. 157) та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності П-11-1ю від 22.03.2016 (т. І а.с. 158-159).

За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ДАБІ у Полтавській області Єргалаєвою С.Я. винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.04.2016 № П-15-16ю (т. І а.с. 160-161).

Заперечуючи правомірність порядку та строків проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, не погоджуючись з висновками акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 та спірними рішеннями ДАБІ у Полтавській області, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Перевіривши правомірність підстав та порядку проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, суд не погоджується з доводами позивача про наявність у відповідача обов'язку надсилати суб'єкту містобудівної діяльності копії наказу про проведення перевірки, оскільки жодним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері містобудівної діяльності, не передбачено обов'язку контролюючого органу повідомляти суб'єкта містобудівної діяльності про факт проведення перевірки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині визнання неправомірними та скасування акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами пункту 2 частини четвертої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Отже, оформлення результатів перевірки актом з викладенням фактів порушення позивачем положень законодавства у сфері містобудівної діяльності, встановлених під час здійснення такої перевірки, є повноваженнями контролюючого органу.

Таким чином, дії щодо складання акта перевірки є частиною процесу реалізації контролюючим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Крім того, обставини, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу, вчинених у процесі перевірки.

Результатом реалізації таких повноважень є винесення у відповідній формі рішень, які породжують юридичні наслідки для позивача.

Саме результат реалізації повноважень контролюючого органу, тобто рішення контролюючого органу, а не процес реалізації його повноважень (як-то дії по проведенню перевірки, включення до акта перевірки певних висновків) має бути об'єктом оскарження. Дотримання контролюючим органом вимог нормативно-правових актів щодо порядку та підстав для складання акта перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами перевірки.

Аналізуючи зміст статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних правовідносин.

Водночас акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення порядку усунення виявлених порушень. При цьому, акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо встановлених посадовими особами фактів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що акт перевірки та викладені в ньому факти, висновки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що породжують для позивача певні правові наслідки у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом під час проведення перевірки порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, обов'язковим документом, на підставі якого приймаються відповідні рішення контролюючого органу. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки висновки щодо зафіксованих обставин та, у подальшому, у разі виникнення спору щодо вчинення ним дій та прийняття рішень, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтувати ними власну позицію щодо наявності певних порушень, допущених суб'єктом містобудівної діяльності.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині визнання неправомірним та скасування акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку рішенням суб'єкта владних повноважень, прийнятих за наслідками проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил позивача, суд дійшов наступних висновків.

Під час проведення перевірки встановлено, що Декларація про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" за адресою: вул. Ярмаркова, 5-З, м. Кременчук, Полтавська область, від 02.11.2015 № ПТ 30 містить недостовірні дані щодо виду будівництва, а саме: видом будівництва вказано "нове будівництво", що не відповідає фактичним обставинам та суперечить відомостям робочого проекту, оскільки на об'єкті будівництва позивача здійснювалась "реконструкція".

Судом встановлено, що під час проведення перевірки 21.03.2016 ФОП ОСОБА_1 у порядку, передбаченому Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (надалі - Порядок № 461), звернувся до ДАБІ у Полтавській області із заявою про внесення змін до Декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" за адресою: вул. Ярмаркова, 5-З, м. Кременчук, Полтавська область, від 02.11.2015 № ПТ 30 в частині зазначення виду будівництва "реконструкція".

Посилаючись на вказану обставину, позивач вважає, що ним своєчасно та у порядку, передбаченому чинним містобудівним законодавством, усунуто недостовірність даних, зазначених у Декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу", а тому відповідач ставить йому у вину наявність порушення, яке на момент завершення перевірки самостійно усунуте суб'єктом містобудівної діяльності.

Суд, не погоджуючись з обґрунтованістю зазначених доводів ФОП ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Так, планова перевірка проводилась згідно з наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.12.2015 № 1299 в період з 11.03.2016 по 22.03.2016, тобто позивачем не заперечується, що станом на початок проведення перевірки Декларація про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" за адресою: вул. Ярмаркова, 5-З, м. Кременчук, Полтавська область, від 02.11.2015 № ПТ 30 містила недостовірні дані в частині зазначення виду будівництва об'єкта.

Слід зауважити, що реєстрація Декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" проведена 02.11.2015 № ПТ 30, позивача завчасно повідомлено про дату проведення перевірки, а тому суд вважає що суб'єкт містобудівної діяльності мав достатню кількість часу для самостійного виявлення допущеної у Декларації помилки, проте, останній своєчасно не скористався своїм правом та не вжив належних заходів для приведення своєї будівельної документації відповідно до чинного містобудівного законодавства.

Показання свідків суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать один одному. У зв'язку з чим суд приймає до уваги письмові документи, наявні в матеріалах справи, в якості належних та допустимих доказів у справі.

Так, на направленні на проведення планової перевірки № 86 від 15.02.2016 (т. І а.с. 136), у якому, зокрема зазначено, що направлення дійсне при пред'явленні службового посвідчення, стоїть відмітка про отримання копії ОСОБА_1, про що не заперечує позивач.

З урахуванням викладеного судом відхиляються доводи позивача про відсутність факту проведення перевірки з огляду на їх недоведеність ФОП ОСОБА_1 та підтвердження наявності перевірки матеріалами справи.

Також подані позивачем 21.03.2016 на усунення вказаного порушення документи не визнані контролюючим органом достатньою та належною підставою для внесення змін до Декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30, що стало наслідком відмови у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1

Відповідно до пункту 22 Порядку №461 до замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в порядку, передбаченому цим пунктом, подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подану з помилками декларацію або виявлені в ній недостовірні дані не застосовуються.

Слід звернути увагу, що рішення про відмову у внесенні змін до зареєстрованої декларації від 01.04.2016 (а.с. 206) позивачем не оскаржувалось, тобто станом на дату розгляду цієї адміністративної справи останнє є чинним, а Декларація про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30 містить недостовірні дані.

Таким чином, відповідачем правомірно застосовано штрафну санкцію, передбачену приписами абзацу 3 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Відхиляючи посилання представника позивача на те, що диспозиція пункту 4 частини другої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачає сукупність обставин (виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт та наведення недостовірних даних у зазначеній декларації), за наявності яких до суб'єкта містобудівної діяльності накладається штраф, суд вказує на те, що позивач вибірково тлумачить зазначену норму, оскільки остання передбачає накладення штрафу в установленому розмірі за будь-яке із зазначених порушень. При цьому, суд зазначає, що синонімами прислівника "також" є: так само, теж, ще, у свою чергу, крім того (ФР.) тощо.

Судом встановлено, що постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.04.2016 № П-15-16ю на позивача накладено штраф у визначеному законом розмірі 49608,00 грн (1378,00 грн х 36).

Перевіркою також виявлено порушення, що полягає у наступному: Декларація про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30 затверджена позивачем 24.09.2015 без проведення обов'язкової експертизи проекту будівництва, тобто робочий проект об'єкта будівництва не пройшов обов'язкової експертизи.

Матеріалами справи підтверджено, що у графі "експертиза проекту будівництва проведена" Декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30 вказано, що "не потребує, відповідно до пункту 3 статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Отже, позивач, посилаючись на те, що його об'єкт будівництва згідно з Декларацією про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30 має І категорію складності, вказує на відсутність обов'язку проведення обов'язкової експертизи проекту будівництва.

Судом встановлено, що згідно з відомостями Декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30 об'єкт будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" має ІІ категорію складності.

Відповідно до Науково-технічного звіту про інженерно-геологічні вишукування Робочого проекту об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" (а.с. 29), на який в обґрунтування своїх доводів посилається позивач, категорія складеності інженерно-геологічних умов - І (проста).

Водночас, Містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки, затвердженими управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 15.02.2013 № 28-06/0122/37 (а.с. 140-141), визначено, що запроектований об'єкт будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" знаходиться в зоні несприятливій для будівництва за інженерно-геологічними умовами - зона підтоплення ґрунтовими водами (територія із складними інженерно-геологічними умовами).

Робочий проект об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу", на який посилається позивач в обґрунтування своєї позиції, суперечить нормативно-правовому акту місцевого органу виконавчої влади - Містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки, затвердженим управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 15.02.2013 № 28-06/0122/37.

Згідно з вимогами пункту 2 частини четвертої статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, які споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд.

За правилами пункту 5 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560, перед схваленням та затвердженням проектів будівництва у випадках, визначених статтею 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проводиться їх експертиза, а у випадках, визначених Законом України "Про інвестиційну діяльність", - оцінка економічної ефективності інвестиційного проекту, складовою якого є проект будівництва.

За вищевказаних обставин, позивач безпідставно посилається на приписи частини третьої статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки досліджувана частина правовідносин регулюється пунктом 2 частини четвертої статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а отже, затвердженню проектної документації мало передувати проведення обов'язкової експертизи проекту об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу", що не було здійснено ФОП ОСОБА_1

Таким чином, Декларація про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30 затверджена ФОП ОСОБА_1 24.09.2015 без проведення обов'язкової експертизи проекту об'єкта будівництва, тобто з порушенням Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560.

З урахуванням викладеного, відповідачем правомірно встановлено порушення, допущене суб'єктом містобудівної діяльності під час затвердження робочого проекту об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" у частині зазначення в Декларації про початок виконання будівельних робіт об'єкта будівництва "Будівництво нежитлової будівлі магазину автозапчастин та шиномонтажу" від 02.11.2015 № ПТ 30 про те, що проект будівництва зазначеного об'єкта проведення обов'язкової експертизи проекту будівництва "не потребує, відповідно до пункту 3 статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Крім того, твердження позивача про перевищенням головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ДАБІ у Полтавській області Єргалаєвою С.Я. своїх повноважень під час прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.04.2016 № П-15-16ю, оскільки виключною компетенцією розглядати справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладати штрафи наділений директор ДАБІ у Полтавській області, є безпідставним з огляду на відсутність відповідної норми у чинному законодавстві України.

Так, пунктом 2 частини другої статті 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Проаналізувавши викладене, постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.04.2016 № П-15-16ю визнається судом об'єктивною, винесеною в межах повноважень та скасуванню не підлягає.

Доводи позивача про те, що зі змісту припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 № 29 неможливо зрозуміти які саме заходи належить вчинити для усунення виявлених порушень, судом не приймаються до уваги, оскільки чинне законодавство, що регулює правовідносини у сфері містобудування, не визначає обов'язку контролюючого органу вказувати на зміст та алгоритм дій, які має вчинити суб'єкт містобудівної діяльності для усунення виявлених в процесі проведення перевірки недоліків.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.03.2016 № 29 ознак протиправності.

Крім того, суд не визнає обґрунтованими доводи позивача про порушення контролюючим органом строків проведення перевірки, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, представником відповідача в повній мірі доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, третя особа: Кобеляцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправними та скасування акта перевірки та рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна