Справа № 823/464/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року справа № 823/464/17

16 год. 37 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Баклаженко Н.В.,

представника позивача - Крутька М.Д. (за довіреністю),

представника відповідача - Савенко Ю.Н. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інкуба» до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

ВСТАНОВИВ:

23.03.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося з позовом ТОВ "Інкуба" (далі-позивач) в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) від 09.11.2016 № .

Позов мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято за відсутності факту податкового порушення позивача. Зокрема, позивач стверджував, що відповідач неправомірно нарахував податкове зобов'язання за операції, які не є господарською діяльністю платника податку, оскільки вартість побічної продукції включена до собівартості основної, що впливає на сплату податку. Крім того, відповідачем неправомірно донараховані зобов'язання за операціями з надання транспортних послуг, оскільки такі послуги надані позивачу нерезидентом, що на підставі норм податкового законодавства виключає їх оподаткування.

Відповідач заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято із-за виявленого допущення позивачем податкового порушення у формі заниження податкових зобов'язань з ПДВ. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

ТОВ "Інкуба" створене як юридична особа з 26.10.2006 ().

Суд встановив, що на підставі наказу від 22.08.2016 №335 та направлень від 05.09.2016 службові особи відповідача провели документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 до 30.06.2016. За наслідками перевірки складений акт від 24.10.2016 №66/23-14-22-00/34603817 (далі - акт перевірки).

В акті зафіксовано допущення порушення позивачем:

підп. «б» п.185.1. ст.185, підп. «ж» п.186.3. ст.186, абз.3 п.187.8 ст.187, п.198.1., 198.5., 198.6. ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток за перевіряємий період на загальну суму 5120864,00грн, у т.ч.: за квітень 2013 року на суму 68557 грн, за травень 2013 року на суму 19925 грн, за червень 2013 року на суму 7170 грн, за липень 2013 року на суму 10068 грн, за серпень 2013 року на суму 55601 грн, за листопад 2013 року на суму 38159 грн, за січень 2014 року на суму 62675 грн, за квітень 2014 року на суму 337113 грн, за травень 2014 року на суму 93676 грн, за червень 2014 року на суму 80776 грн, за липень 2014 року на суму 55224 грн, за серпень 2014 року на суму 39884 грн, за жовтень 2014 року на суму 263061 грн, за листопад 2014 року на суму 79845 грн, за лютий 2015 року на суму 279427 грн, за березень 2015 року на суму 252805 грн, за квітень 2015 року на суму 293701 грн, за травень 2015 року на суму 55858 грн, за червень 2015 року на суму 168138 грн, за липень 2015 року на суму 285610 грн, за серпень 2015 року на суму 135645 грн, за вересень 2015 року на суму 277791 грн, за листопад 2015 року на суму 368895 грн, за грудень 2015 року на суму 321243 грн, за січень 2016 року на суму 283306 грн, за лютий 2016 року на суму 217526 грн, за березень 2016 року на суму 359281 грн, за квітень 2016 року на суму 228736 грн, за травень 2016 року на суму 284803 грн, за червень 2016 року на суму 93366 грн;

п.138.2, підп.138.8.1 п.138.8 ст.138, підп.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування в 2014 році в сумі 13708 грн, п.44.1 ст.44 ПК України в результати чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування в 2015 році в сумі 449 566 грн,

п.17 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в результати чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування в 2015 році в сумі 170750 грн;

п.119.2 ст.119 ПК України, в результаті чого встановлено подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за формою 1 ДФ.;

п.103.9 ст.103 ПК України в частині не подачі Розрахунку (звіту) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (додатку ПН до рядка 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013, 2014 рік та додатку ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, І квартал, півріччя 2016 року).

На підставі акту перевірки відповідач прийняв оскаржуване ППР, яким збільшив позивачу грошове зобов'язання з ПДВ за загальну суму 6199428,00 грн (4959543,00 грн - основний платіж та 1239885,75 грн - штрафна (фінансова санкція).

Для вирішення спору суд врахував, що позивач визнає допущення ним порушення, на підставі якого відповідачем донараховане податкове зобов'язання за червень 2014 року на суму 2741,69 грн.

Так, відповідно до п.2.6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку біологічних активів, затверджених наказом Міністерсва фінансів України від 29.12.2006 №1315 за цільовим призначенням, господарською цінністю, економічними вигодами від використання сільськогосподарська продукція поділяється на основну, супутню та побічну.

Основною є сільськогосподарська продукція, використання якої може приносити найбільші економічні вигоди підприємству, і отримання якої є метою утримання біологічних активів, здатних давати таку сільськогосподарську продукцію (у рослинництві - зерно, овочі, фрукти, насіння соняшнику, виноград, коренеплоди тощо; у тваринництві - молоко в молочному скотарстві, приріст живої маси при вирощуванні і відгодівлі тварин, вовна основного стада овець, мед, товарна риба тощо).

Супутньою є сільськогосподарська продукція, яка одержана від біологічного активу або їх групи одночасно з основною продукцією, відповідає встановленим стандартам або технічним умовам і призначена для подальшої переробки або реалізації (у рослинництві - насіння льону і конопель; у тваринництві - приріст живої маси тварин основного стада, молоко від основного стада овець, віск у бджолярстві тощо).

Побічною є сільськогосподарська продукція, яка одержується від одного біологічного активу або їх групи одночасно з основною, але має другорядне значення, а економічні вигоди від її використання є несуттєвими (у рослинництві - солома, гичка, бадилля; у тваринництві - гній, пташиний послід тощо).

Відповідно до п.9.2 наказу Міністерства аграрної політики України №132 від 18.05.2001 Інша побічна продукція, така як: вовна-линька, пух, перо, міражні яйця, м'ясо півників яєчних курей, забитих в добовому віці, м'ясо забитих звірів, шкури загиблих тварин, оцінюється за цінами можливої реалізації чи іншого використання. Її вартість відноситься на зменшення витрат на утримання відповідних видів і груп худоби (птиці).

У відповідності до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

- придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

- придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Суд встановив, що основним видом діяльності позивача є інкубація яєць бройлерів та курей яєчної породи «Ломан Браун», які товариство закуповує в Liaharensky Podnik Nitra A.S. (Словацька Республіка). Основними видами продукції, яку отримує ТОВ «Інкуба» від інкубації є добові курчата бройлерів та курочки яєчної породи «Ломан Браун».

В результаті інкубації ТОВ «Інкуба» отримує побічну продукції - міражні яйця та півників яєчних курей, які не використовуються в господарській діяльності (не реалізуються), а відправляються на утилізацію на «Тальнівський ветсанзавод» з виробництва м'ясо-кісткового борошна, що підтверджується актами про сортування та закладку інкубаційних яєць, актами про утилізацію пошкоджених яєць та актами на вихід і сортування добового молодняку птиці (сільгоспоблік, форма ПБАСГ-5).

Згідно з даними актів про сортування та закладку інкубаційних яєць, які затверджуються директором товариства, акти складаються комісією у складі заступника директора, лікаря ветмедицини, бухгалтера та майстра інкубаційного цеху, проводиться сортування та закладка інкубаційних яєць.

Відповідно до актів про утилізацію пошкоджених яєць, які затверджуються директором ТОВ «Інкуба», акти складаються комісією у складі заступника директора, лікаря ветмедицини, бухгалтера та майстра інкубаційного цеху, проводиться сортування інкубаційних яєць. В результаті сортування проводиться вилучення пошкоджених яєць (бій, насічка), які відправляються для утилізації на «Тальнівський ветсанзавод» з виробництва м'ясо-кісткового борошна.

В бухгалтерському обліку дана операція відображається бухгалтерською проводкою - Дт 24 «Брак у виробництві» Кт 25 «Напівфабрикати», тобто дана продукція не використовується в господарській діяльності товариства.

Згідно актів на вихід і сортування добового молодняку птиці (форма №ПБАСГ-5, який затверджено наказом Міністерства аграрної політики України від 21 лютого 2008 року №73), акт складений комісією в складі лікаря ветмедицини, бухгалтера та майстра інкубаційного цеху після виводу півники, слабкі курчата та всі відходи інкубації відправляються на утилізацію на «Тальнівський ветсанзавод» з виробництва м'ясо-кісткового борошна.

В бухгалтерському обліку дана операція відображається бухгалтерською проводкою - Дт 24 «Брак у виробництві» Кт 26 «Готова продукція», тобто дана продукція не використовується в господарській діяльності товариства.

Враховуючи викладене, оскільки міражні яйця та півники яєчних курей, обліковуються як «брак у виробництві» та утилізуються, тобто не використовуються в господарській діяльності товариства, тому у відповідності до підп. «г» п.198.5 ст.198 ПК України відповідні суми повинні бути включені до податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Крім того, відповідно до п.180.2. ст.180 ПК України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг.

Пунктом 180.3. ст.180 ПК України передбачено, що особи, зазначені у пункті 180.2 цієї статті, мають права, виконують обов'язки та несуть відповідальність, передбачену законом, як платники податку.

Відповідно до підп. «б» п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з підп. «ж» п.186.3 ст.186 ПК України місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать, зокрема, надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до абзацу третього п.187.8 ст.188 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Нормами п.190.2. ст.190 ПК України встановлено, що для послуг, які постачаються нерезидентами на митній території України, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов'язань. У разі отримання послуг від нерезидентів без їх оплати база оподаткування визначається, виходячи із звичайних цін на такі послуги без урахування податку.

На підставі п.208.2. ст.208 ПК України отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу. При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку. Податкова накладна складається в одному примірнику і залишається в отримувача послуг - платника податку. Така податкова накладна підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.208.3. ст.208 ПК України, якщо отримувача послуг зареєстровано як платника податку, сума нарахованого податку включається до складу податкових зобов'язань декларації за відповідний звітний період.

Суд встановив, що ТОВ «Інкуба» були укладені договори на перевезення вантажу у міжнародному сполученні з GERMES s.r.o. (Словацька Республіка) №0312/12 від 03.12.2012, SLOVTRANSAVTO s.r.o. (Словацька Республіка) №0103/13 від 01.03.2013, №0512/13 від 05.12.2013, №0505/14 від 05.05.2014, №1912/14 від 19.12.2014, №0712/15 від 07.12.2015, №04/1 від 24.01.2016, №15/1 від 10.03.2016, №25/1 від 05.05.2016 та заявка №11 від 21.07.2015 та з RADUMA s.r.o. (Словацька Республіка) договір №3004/16 від 30.04.2016.

У свою чергу, факт постачання послуг нерезидентами на адресу позивача підтверджено оформленням актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), в яких зазначено, що Виконавцем були проведені такі роботи (надані такі послуги) згідно відповідних договорів: Транспортно-експедиційні послуги по маршруту м. Нітра (Словацька республика) - с.Петрушки, Корсунь-Шевченківського р-ну, Черкаської обл. (Україна) та с.Петрушки, Корсунь-Шевченківського р-ну, Черкаської обл. (Україна) - м.Нітра (Словацька республіка).

Загальна вартість отриманих послуг становить 384 700,00 євро або 7 957 624,12 грн в еквіваленті на день виплати коштів.

Оплата отриманих послуг проводилась по факту на протязі 10 робочих днів з моменту завершення перевезення на підставі акта здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Зведені дані про отримані позивачем транспортно-експедиційні послуги та суми податкових зобов'язань з ПДВ за період з 01.01.13 до 30.06.16 наведено в Акті перевірки (стор. 28-31).

Позивач наголошував на п.186.4 ст.186 ПК України відповідно до якого місцем постачання послуг (у тому числі і послуг з перевезення вантажів) є місце реєстрації постачальника.

Однак, вказана норма містить виключення, та викладена в наступній редакції: місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті. Таким чином вона не застосовується до транспортно-експедиторських послуг, а первинні бухгалтерські документи, надані ТОВ «Інкуба» суду свідчать про те, що вище перелічені нерезиденти надавали позивачу саме транспортно-експедиторські послуги в межах договорів перевезення вантажів.

Аналогічна позиція також викладена в Узагальнюючій податковій консультації щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, яка затверджена наказом ДПС України від 06.07.2012 №610. Зокрема, в ній зазначено, що підпунктом "ж" п. 186.3 ст. 186 Кодексу визначено, що місцем постачання транспортно-експедиторських послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.

Таким чином, якщо транспортно-експедиторські послуги надаються замовнику-резиденту, то такі послуги підлягають оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах за основною ставкою (незалежно від того, резидентом чи нерезидентом надаються такі послуги).

Врахувавши викладене, а також завдання адміністративного судочинства згідно зі ст.2 КАС України суд дійшов висновку, що при прийняті оскаржуваного ППР відповідач діяв правомірно, а позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Взявши до уваги необґрунтованість позовних вимог, у суду відсутні підстави для повернення позивачу сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 03.05.2017