Справа № 462/1340/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4860/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 23.03.2017р. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Левчука І.Р. та Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 23.03.2017р. залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Левчука І.Р. та Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.17 і на звороті).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який у апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.20-23).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно ч.1 ст.288 КУпАП передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення. При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а виступає альтернативним способом захисту своїх прав.

Після отримання спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення 06.03.2017р. позивач подав скаргу до вищестоящого органу, на яку отримав 20.03.2017р. відповідь № М-44/41/12/01/2017 від 14.03.2017р. про відсутність підстав для задоволення скарги.

Після використання альтернативного способу захисту своїх прав він звернувся до суду, тому вважає пропуск строку звернення до суду обумовлений поважними причинами.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, підставою для прийняття судом рішення про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду слугувало те, що останнім пропущений десятиденний строк звернення до суду із розглядуваним позовом.

Зокрема, ОСОБА_1 звернувся до суду лише 22.03.2017р., при цьому покликався на те, що 06.03.2017р. оскаржив постанову начальнику ДПП УПП у м.Львові, а 20.03.2017р. отримав відповідь про відмову у задоволенні його скарги.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки з моменту як ОСОБА_1 дізнався про порушене право - 05.03.2017р., розпочався перебіг строку звернення до суду, а позов поданий лише 22.03.2017р.

Між тим, з наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Окрім цього, відповідно до вимог ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Із змісту ст.289 КУпАП слідує, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як слідує з матеріалів справи, 05.03.2017р. інспектором взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 УПП м.Львова ДПП лейтенантом поліції Левчуком І.Р. винесено постанову серії АР № 567166, відповідно до якої ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно цієї постанови її копію вручено позивачу під розпис 05.03.2017р.

06.03.2017р. позивач звернувся із скаргою до Управління ПП у м.Львові ДПП, на яку він отримав 20.03.2017р. відповідь № М-44/41/12/01/2017 від 14.03.2017р. «Про розгляд скарги на постанову» щодо відсутності підстав для скасування постанови про накладення штрафу (а.с.5-6).

22.03.2017р. позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом, в якому вказав про досудове звернення із скаргою на винесену постанову в справі про адміністративне правопорушення, а також наголосив на тому, що вважає строк звернення до суду не пропущеним через вищевикладені обставини.

Проаналізувавши вищеперераховані обставини колегія суддів приходить до переконання про те, що судом першої інстанції прийнято передчасне рішення про залишення позовної заяви без розгляду, з наступних мотивів.

Чинним законодавством передбачені скорочені строки оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення; також нормами КУпАП визначено можливість оскарження таких постанов до вищестоящих органів, що не позбавляє особу в подальшому на звернення до суду.

В розглядуваному випадку позивач після отримання постанови подав скаргу до Управління ПП у м.Львові ДПП та після отримання негативної відповіді звернувся до суду. В обох цих випадках звернення позивача здійснювалися в мінімально допустимі строки, що свідчить про його наполегливу та активну позицію, спрямовану на оскарження рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також у випадку звернення до суду в десятиденний строк після вручення спірної постанови та за умови поданої скарги позивач не зміг би спрогнозувати подальше вирішення його скарги Управлінням ПП у м.Львові ДПП, оскільки норми КУпАП не дають відповіді на таке питання.

Тому цілком логічним зі сторони позивача було очікування відповіді на його скаргу від Управління ПП у м.Львові ДПП, а після отримання негативної відповіді - звернення до суду із відповідним позовом.

Таким чином, пропуск десятиденного строку на звернення позивача до суду зумовлений поважними причинами.

В частині відсутності клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду або заяви про визнання причин такого пропуску поважними колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи, зокрема, подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Також згідно ст.106 КАС України наявність таких клопотань не є обов'язковою вимогою до позовної заяви.

Звідси, наявність достатніх підстав для визнання поважними причин пропуску установленого строку звернення до суду визначається на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Наведені обставини свідчать про передчасний та поспішний висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини «Іліан проти Туреччини»).

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Оцінюючи дійсні обставини справи, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд першої інстанції повинен надати оцінку та провести об'єктивний аналіз всіх наведених у позові доводів та обставин справи, що дозволить дати відповідь на питання про те, чи позивач за встановлених обставин мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного залишення позовної заяви без розгляду, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.п.1, 4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 23.03.2017р. про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 462/1340/17 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
М. В. Костів