Справа № 808/805/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань поновлення строку звернення до адміністративного суду

та залишення позовної заяви без розгляду

20 квітня 2017 року о/об 10 год. 41 хв.Справа № 808/805/17
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідачів Завгороднього В.І., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1 - Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області,

відповідача-2 - Головного управління Національної поліції у Запорізькій області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області (надалі - відповідач-1 або ГУМВС у Запорізькій області), Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (надалі - відповідач-2 або ГУНП в Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними та скасувати наступні пункти викладені у висновку службового розслідування, проведеного та затвердженого 08.12.1998 УМВС України в Запорізькій області, як такі що не відповідають фактичним обставинам події, яка мала місце 24.10.1998 - п.2.причиною ДТП в наслідок якого ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу затримки, лівосторонній плеврит) є порушенням ним, як особи, що здійснювала керування механічним транспортним засобом вимогп.п.12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. -п.3.тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 під час проходження служби в ОВС, при обставинах не пов'язаних з виконанням службових обов'язків; 2) скасувати висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у моєму звернені, затверджені Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області 14.12.2016; 3) зобов'язати ліквідаційну комісію ГУМВС України у Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом ДТП за моєю участю від 24.10.1998.

У судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про поновлення строків звернення з позовом до адміністративного суду.

Вказане клопотання позивачем обґрунтовано відсутністю коштів на оплату послуг юристів, правову необізнаність. Також, обґрунтовано тим, що з "Висновком по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998) він ознайомився 10.10.2016. Копію даного висновку позивачу було надіслано листом Головного управління Національної поліції у Запорізькій області 18.01.2017 за №199/01/3-17р. З 25.02.2017 по 09.03.20.17 позивач хворів, що підтверджується Випискою із медичної картки амбулаторного хворого. Позивач є інвалідом І групи, обмежений у переміщенні. Про порушення свого права дізнався лише після консультації з юристом Мелітопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області.

Представником відповідача-1 подано до суду клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 Вважає, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду (а.с.72).

Дослідженням матеріалів адміністративної справи №808/805/17 з'ясовано наступне.

Адміністративний позов по даній справі надісланий позивачем до суду поштою 27.03.2017, а надійшов до суду - 30.03.2017.

У відповіді тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП в Запорізькій області (вих.№К-226/01/3-16 від 20.10.2016) на адресу позивача зазначено наступне: "… Ваше звернення від 08.09.2016 направлене до МВС України, за дорученням Національної поліції України, розглянуто керівництвом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. 10.10.2016 працівниками УКЗ ГУНП в Запорізькій області Вас ознайомлено з висновком службового розслідування від 08.12.1998, проведеного за фактом дорожньо-транспортної пригоди за Вашою участю, яка мала місце 24.10.1998 на 38 км автошляху Веселе-Василівка Василівського району Запорізької області …" (а.с.26, 45, 47).

На заяву позивача про проведення розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень 24.10.1998 та складення актів Н-1, Н-5 позивачу від завідувача сектору державного нагляду за охороною праці ГУНП в Запорізькій області надійшла відповідь (вих.№186/14/06-2017 від 27.02.2016) де зазначено: "… Розглянувши Вашу заяву від 10.02.2017 інформую, що наказ МВС України від 27.12.2002 №1346 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України" для розслідування нещасного випадку, що стався з Вами 24.10.1998, не міг бути застосований, оскільки прийнятий пізніше, чим вказаний випадок. Єдиним документом на той час, який встановлював факт травмування, його обставини та кваліфікацію дій вважався висновок за матеріалами службового розслідування. По факту нещасного випадку, що стався з Вами 24.10.1998 було проведено службове розслідування та затверджений висновок від 08.12.1998. На даний час вищезазначений висновок не скасований і має юридичну силу. Додатково інформую, що листом Національної поліції України від 15.02.2016 №1604/03/31-2016 "Про застосування окремих нормативно-правових актів" запропоновано забезпечити виконання вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 в службовій діяльності щодо розслідування за фактами загибелі або травмувань поліцейських. За таких обставин, підстав для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з Вами 24.10.1998 відповідно до вищезазначеного наказу не вбачається …" (а.с.32-33).

У листі Головного управління Національної поліції у Запорізькій області 18.01.2017 за №199/01/3-17р на адресу позивача зазначено наступне: "… На виконання Вашого запиту, наданого відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011, направляємо на Вашу адресу завірені копії висновку службового розслідування від 08.12.1998, проведеного за фактом дорожньо-транспортної пригоди за Вашою участю та висновку службової перевірки від 14.12.2016, проведеної за відомостями викладеними у Вашому зверненні від 15.11.2016 …" (а.с.27).

Суд ознайомився з: Випискою із медичної картки амбулаторного хворого (а.с.69); Дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.02.2017 (а.с.70).

Як зазначено у п.1, п.3 ч.1 ст.1 Закону України №3460-VI від 02.06.2011 "Про безоплатну правову допомогу" (який 09.07.2011 набрав чинності), у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються у такому значенні: безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел; правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону України №3460-VI від 02.06.2011 "Про безоплатну правову допомогу" право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Оскільки на час складання "Висновку по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998) Закон України №3460-VI від 02.06.2011 "Про безоплатну правову допомогу" ще не був прийнятий, то ОСОБА_1 дійсно не мав можливості, як інвалід, отримати якісну вторинну правову допомогу.

У ч.2 ст.99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відтак, у розумінні ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 шляхом: визнання протиправними та скасування пунктів, викладених у висновку службового розслідування, проведеного та затвердженого 08.12.1998 УМВС України в Запорізькій області; скасування висновку за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні позивача, затверджені Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області 14.12.2016; зобов'язання ліквідаційної комісії ГУМВС України у Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом ДТП за участю позивача від 24.10.1998, встановлено спеціальний строк - один місяць з дня, коли позивач дізналася або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За матеріалами справи вказаний строк позивачем пропущено.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100 КАС України).

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч.2 ст.100 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч.2 ст.8 КАС України).

Так, у п.52 Рішення Європейського суду з прав людини по Справі "Меньшакова проти України" (Заява №377/02) зазначено: "Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (див., наприклад, рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п.25, ЕСПЛ 2002-ІІ)".

Крім того, у п.34 Рішення Європейського суду з прав людини по Справі "Перетяка та Шереметьев проти України" (Заяви №17160/06 та №35548/06) вказано: "34. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (див. рішення у справі "Мельник проти України" (Melnyk v. Ukraine), №23436/03, пункти 22-23, від 28 березня 2006 року)".

Як зазначено у ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У п.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №9-зп від 25.12.1997) зазначено: "Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод".

Суд вважає, що про порушення своїх прав та інтересів позивач міг свідомо дізнатися лише після отримання на руки "Висновку по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998) та "Висновку за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1." (за вих.№К-254/01/3-16 від 14.12.2016), після власної оцінки у сукупності всіх документів стосовно порушення його права, після спілкування з адвокатом.

На реалізацію позивачем права щодо звернення до суду з позовом негативно вплинули хвороба позивача та його фізичні вади.

З метою забезпечення права позивача на справедливий і публічний розгляд його справи, доступу до правосуддя 03.04.2017 Запорізьким окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі.

За наведених обставин суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними та можливими їх поновити.

У задоволенні клопотання представника відповідача-1 про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити з зазначених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 100, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з позовом до адміністративного суду.

Вважати причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача-1 про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту прийняття.

Суддя О.О. Прасов