Справа № 740/4301/16-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/4301/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено в п. 41 Рішення Європейського Суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року (остаточне 29 січня 2016 року) у справі «Устименко проти України», зокрема, суд неодноразово постановляв, що такі спори стосовно пільг, які сплачуються відповідно до систем соціального забезпечення, є суто технічними, а тому їх краще розглядати в рамках письмової процедури, а не за допомогою усних слухань (див., наприклад, рішення у справах «Міллер проти Швеції» (Miller v. Sweden), заява № 55853/00, п. 29, від 8 лютого 2005 року, та «Шулер-Цграгген проти Швейцарії» (Schuler-Zgraggen v. Switzerland), від 24 червня 1993 року, п. 58, Series A № 263). Справа заявника підпадає під цю ж категорію.

Згідно з частиною другою ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження окремих категорій адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною нормою встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті, передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст. 183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостої цієї статті.

Проте, порушення судом першої інстанції особливості провадження у справі, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Позивач з 02 січня 2005 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач звернулася до Відповідача з Заявою від 27 жовтня 2016 року щодо перерахунку його пенсії із врахуванням інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати, за результатами розгляду якої Відповідачем Листом №4817/03-12 від 28 жовтня 2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.12-13), Позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з більшого заробітку відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини першої ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з частиною першою ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95 ВР (далі - Закон №108/95 ВР), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

А ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої віднесено основну та додаткову заробітну плату, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини другої ст. 33 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до п.1 частини першої ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою ст. 2 зазначеного Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Як зазначено в Довідці про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період 2003 - 2004 роки Ніжинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 18 жовтня 2016 року №8413/Д/25-13-05-032, на всі виплати, включені в неї, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Більш того, відповідно до частини першої ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

А як встановлено в Постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-14а14 (номер у ЄДРСР 37740285) за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про перерахунок пенсії, зокрема, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, тобто, суми матеріальної допомоги, на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включено до складу заробітної плати державного службовця, враховуються при обчисленні розміру його пенсії, тому, як у даних правовідносинах ст.41 Закону №1058-IV та ст. 66 Закону № 1788-XII є спеціальними нормами, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а норми Закону № 3723-XII та Закону №108/95-ВР - загальними.

Аналогічні висновки викладені також і в Постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 06 листопада 2013 року у справах №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13.

Згідно з абз. 1-2 частини четвертої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

Позивач звернулася до Відповідача із Заявою про перерахунок пенсії 27.10.2016 року, тобто після 15 числа жовтня 2016 року, у зв'язку з чим перерахунок зазначеної пенсії підлягає з 01.11.2016 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, сума індексації заробітної плати включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що Позивачем вимогу щодо проведення перерахунку пенсії із розрахунку базового місяця проведення індексації - місяця, в якому призначено йому пенсію заявлено передчасно, тому як права Позивача в цій частині не порушено, оскільки після призначення їй пенсії неодноразово проводились перерахунки відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України, Законів України «Про Державний бюджет», а саме з 01.04.2006 року, 01.01.2007 року, з 01.05.2007 року, 01.01.2008 року, 01.02.2008 року, 01.04.2009 року, 01.07.2009 року, 01.10.2009 року та з 01.05.2016 року згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік».

Проте, предметом адміністративного позову є саме визнання протиправними дій Відповідача щодо призначення Позивачу пенсії без врахування всіх передбачених чинним законодавством складових, а не індексації її у зв'язку з перерахунком пенсії у разі підвищення.

Однією з позовних вимог Позивача є зобов'язання Відповідача здійснити належні їй пенсійні виплати з 02 січня 2005 року.

А згідно з частиною другою ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції зазначену позовну вимогу задоволено за період з 01 листопада 2016 року, а в іншій частині відмовлено. Питання щодо визнання причин пропуску строків звернення до адміністративного суду поважними не розглядалось. А як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, підстави для визнання причин пропуску строку звернення Позивача до адміністративного суду поважними відсутні.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що Постанову суду першої інстанції частково прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, тому Постанова Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні адміністративного позову скасовується та в цій частині адміністративний позов залишається без розгляду.

Відповідно до частини десятої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області задовольнити частково, Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні адміністративного позову скасувати та в цій частині адміністративний позов залишити без розгляду.

В іншій частині Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.