Справа № 820/5858/16
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 р.Справа № 820/5858/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника третьої особи ОСОБА_2,

за участю представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2017р. по справі № 820/5858/16

за позовом ОСОБА_4

до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області треті особи Черкасько-Лозівська сільська рада , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, треті особи - Черкасько-Лозівська сільська рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо скасування поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

- зобов'язати Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідач, виконуючи постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2016 у справі № 820/11288/15 незаконно вчинив дії зі скасування поновлення реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1, оскільки з 04.04.2016 Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області втратив відповідні не те повноваження, натомість, на час винесення зазначеного судового рішення названі дії віднесені до компетенції Черкасько-Лозівської сільської ради..

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2017 року у справі № 820/5858/16 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, треті особи Черкасько-Лозівська сільська рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи, ОСОБА_6, надав письмові заперечення, в яких вказав, що в адміністративному позові позивач не вказав які саме його права, свободи чи охоронювані законом інтереси були порушені відповідачем, тому судом першої інстанції правильно застосовано норми права на підставі повно та об'єктивно досліджених всіх істотних обставин справи.

Представник третьої особи, ОСОБА_5, надав письмові заперечення, в яких вказав, що правових підстав для поновлення місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1, відсутні, позивач не має права користуватися жилим приміщенням за вказаною адресою, та не проживає за цією адресою, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність порушення прав чи інтересів позивача діями відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи, Черкасько-Лозівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав письмові заперечення, в яких просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи, ОСОБА_5, в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи, ОСОБА_6, в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представників третіх осіб, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4, з 10.04.2013 року по 27.11.2013 рік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Реєстрація місця проживання позивача за вказаною адресою 10.04.2013 була здійснена у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункту 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів (далі за текстом - Порядок №1077), затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077 за згодою власника житла - ОСОБА_5, оскільки розташований за вказаною адресою житловий будинок з надвірними будівлями з 11.11.2008 року по 12.12.2014 року належав їй на праві власності.

В подальшому, ОСОБА_4 знятий з реєстрації місця проживання адресою: АДРЕСА_1, 27.11.2013 року на підставі поданої ним власноруч до відповідача заяви про зняття його з реєстрації місця проживання за даною адресою.

Працівником Дергачівського РВ ГУДМСУ в Харківській області було оформлено талон з реєстрації місця проживання в Україні від 27.11.2013 року, в якому заповнено усі необхідні графи, крім 10 - «куди вибув».

При цьому, в заяві про зняття з реєстрації місця проживання від 27.11.2013 року ОСОБА_4 не було зазначено повної адреси вибуття, а лише вказано «м. Харків, Московський район».

Позивач 06.06.2015 року звернувся до ГУДМС України в Харківській області із заявою, в якій просив скасувати запис Дергачівського РВ ГУДМСУ в Харківській області від 27.11.2013 року щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, та провести службову перевірку відносно державного службовця, яким було внесено даний запис.

Вказані обставини ОСОБА_4 обумовлював наявністю помилки у процесі заповнення талону про зняття з реєстрації місця проживання, а саме: відсутності у п.10 Талону адреси, до якої він вибуває.

Листом ГУДМСУ в Харківській області № 03/1-п-214 від 10.08.2015 року позивачеві було відмовлено у задоволенні його заяви, та зазначено, що працівником Дергачівського РВ талон зняття з реєстрації місця проживання був неякісно заповнений; встановити, за яких обставин у талоні зняття з реєстрації місця проживання державним службовцем не зазначена повна адреса вибуття, неможливо, оскільки даний працівник Дергачівського РВ звільнився із займаної посади.

Наявність вищезазначеного стала підставою для звернення ОСОБА_4 з позовною заявою до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області, в якій позивач просив суд: визнати протиправними дії Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язати Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 р. по справі № 820/11288/15 адміністративний позов ОСОБА_4 до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 Зобов'язано Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

На виконання вказаної постанови, Дергачівським РВ ГУДМС в Харківській області було поновлено реєстрацію місця проживання позивача.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2016, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2015р. по справі № 820/11288/15 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 до Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. Допущено поворот виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року по справі № 820/11277/15 шляхом зобов'язання Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути питання щодо скасування поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1

Як встановлено судом першої інстанції, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 820/11288/15 якою, серед іншого, було зобов'язано Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути питання щодо скасування поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 була прийнята та, відповідно, набрала законної сили у той час, коли вже було внесено зміни в Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зокрема, щодо того, що відповідним органом що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи за вказаною адресою є Черкасько-Лозівська сільська рада.

За таких обставин, позивачем було направлено запит до Черкасько-Лозівської сільської ради від 18.08.2016 про надання інформації стосовно наявності чи відсутності реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та документів, на підставі яких вчинено відповідні дії ( а.с.21-22), у відповідь на який, листом від 30.08.2016 № 02-17/613 вказаний орган повідомив заявника, що згідно висновку Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.05.2016 було скасовано поновлення реєстрації місця проживання позивача за вказаною адресою на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 820/11288/15. Водночас, до виконавчого комітету Черкасько-Лозівської сільської ради було лише направлено повідомлення про скасування поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 для приведення обліків у відповідність (а.с.23).

Спірні правовідносини виникли внаслідок порушення прав позивача відповідачем, які, на його думку, виразились в тому, що Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області не мав законодавчих підстав для вчинення дій зі скасування поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4, навіть, на виконання відповідного судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, вчиняючи дії щодо скасування поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, діяв в межах повноважень та на виконання відповідного рішення суду, при цьому, позивач оскаржуючи названі дії, не вказує, які саме його права, свободи чи охоронювані законом інтереси були порушені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси ( ч.1 ст. 6 КАС України).

За приписами п.8 ч.1 ст.3 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Проте, в адміністративному позові ОСОБА_4 не вказує, які саме його права, свободи чи охоронювані законом інтереси були порушені відповідачем, за захистом/поновленням яких він звернувся до суду.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вчиненням дій зі скасування поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, відповідач виконав обов'язок, покладений на нього ст. 255 КАС України.

Також відповідно до абз.7 ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

За змістом ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація особи за місцем проживання неможлива без пред'явлення нею до органу реєстрації документів, що підтверджують право на проживання в житлі.

Згідно з абзацом сьомим пункту 2.2 розділу II Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за № 2109/22421), документами, що підтверджують право на проживання в житлі є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання.

Як встановлено з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 12.12.2014 року власником житлового будинку, розташованого за АДРЕСА_1, є ОСОБА_6, яка придбала зазначену нерухомість у попереднього власника - громадянки ОСОБА_5 ( а.с. 37-39).

При цьому, колегією суддів не встановлено надання згоди ОСОБА_4 власником житла (третьою особою - ОСОБА_6.) на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1

Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 не передбачено певної процедури поновлення реєстрації місця проживання особи, а лише встановлено алгоритм дій працівників органів Державної міграційної служби у випадку необхідності скасування зняття з реєстрації місця проживання такої особи.

Посилання доводів апеляційної скарги про втрату відповідачем повноважень зі здійснення реєстрації/зняття з реєстрації, колегія суддів зазначає, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин, що стали предметом розгляду справи №820/11288/15, відповідні зміни в законодавство внесені не були, то вказані доводи є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що така вимога не ґрунтується на нормах чинного законодавства та, водночас, впливає на права та обов'язки ОСОБА_6, як нинішнього власника нерухомого майна, що нормативно закріплені Конституцією України, отже, є такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не було доведено обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2017 року у справі № 820/5858/16 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2017р. по справі № 820/5858/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 10.05.2017 р.