Справа № 487/4401/16-а
Суддя: Агєєва Л. І.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4401/16-а
Провадження № 2-а/487/75/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Агєєвої Л.І.

за участю секретаря Ткаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та стягнення одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:
01.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій, щодо відмови в призначенні та виплаті їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю її сина ОСОБА_2 , стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 у розмірі 203 000,00 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн. мотивуючи тим, що відповідно до протоколу №48 від 10.06.2016 року на підставі ст. 16-4 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» їй було відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги, як матері загиблого 22.01.2015 року, солдата ОСОБА_3 , що брав участь в антитерористичній операції на сході України, з підстав того, що на час загибелі останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про визнання неправомірними дій позивача, щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю її сина ОСОБА_2 та стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги в розмірі 203 000,00 грн. підтримала, просила їх задовольнити. Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн. просила залишити без розгляду.
Представник позивачки ОСОБА_4 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив позов залишити без задоволення, посилаючись на те, що військовослужбовець ОСОБА_2 в момент загибелі перебув у стані алкогольного сп`яніння, а тому у позивачки відсутні правові підстави на отримання спірної одноразової грошової допомоги. В подальшому надав заяву про слухання справи за його відсутності.
Заслухав сторони та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що син відповідачки, рядовий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.08.2014 року по 22.01.2015 року проходив службу у збройних силах України, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на сході України, учасник бойових дій, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 24.01.2015 року.

Згідно вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.08.15 року по справі №233/34/3450/15-к, який залишений в силі ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27.10.15 року, вбачається, що 22.01.2015 року в адміністративній будівлі трамвайного депо м. Костянтинівна, спеціально обладнаного для відпочинку особового складу, відповідно до акту про нещасний випадок №8, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , коли він спав, було вбито пострілами із автомату системи «Калашникова» ОСОБА_5 , що підтверджується. Наказом №24 від 24.01.15 року ОСОБА_2 було визнано таким, що вибув на підставі лікарського свідоцтва про смерть №92 Артемівського відділення СМЕ «Донецького обласного бюро судово-медичних експертиз» від 23.01.2015 року.

В зв`язку з вище вказаним позивачка надала в Обласний військовий комісаріат Миколаївської області перелік документів, що передбачений п. 10 порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Згідно протоколу №2286 від 18.06.2015 року Центральної військово-лікарської комісії поранення та причина смерті ОСОБА_2 пов`язана із захистом батьківщини. Протоколом №1308 від 23.03.16 р. причинний зв`язок встановлений протоколом ЦВЛК №2286 від 18.06.2015 р. відмінений.

Відповідно до листа №2880 від 25.07.2016 року, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивачку про відмову в призначені їй одноразової грошової допомоги, як матері загиблого 22.01.2015 року солдата ОСОБА_3 , оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено положеннями ст. 16-4 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, на яких поширюється чинність цього Закону належать сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Другою частиною цієї статті вказано, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, якщо знаходяться на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 16-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразової грошової допомоги призначається та виплачується в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Відповідно до частин 2-4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1- 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. Пункт 6 цієї ж статті встановлює, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України а пунктом 9 цієї ж статті передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Теж саме передбачено п. 19 Порядку.

На виконання наказу Міністра оборони України №168 від 12.04.2007 року «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби» у Міністерстві оборони України створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

У відповідності до пункту 2 Наказу №168 голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги. З аналізу вищевикладеного вбачається, що, в силу положень Наказу №168, відповідну пропозицію для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги повинна надавати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби. За результатами розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення про виплату одноразової грошової допомоги.

На підставі викладеного позивачка, як матір загиблого солдата має право на 1/3 (33,3%) одноразової грошової допомоги від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на момент загибелі. В 2015 році прожитковий мінімум складав 1218 грн. 00 копійок. Відповідно до закону виплата вираховується за формулою: 1218 х 500/ 3= 203 000 та відповідно складає 203 000,00 грн.

Оскільки загиблий 22.01.2015 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, солдат ОСОБА_3 є сином позивачки, яка відповідно до положень абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України є членом його сім`ї, то ОСОБА_1 на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на отримання одноразової грошової допомоги, як член сім`ї загиблого військовослужбовця в рівних частках з іншими особами, які мають на це право, а саме на 1/3 (33,3%) одноразової грошової допомоги від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на момент загибелі.
За таких обставин невиплата Міністерством оборони ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги після смерті її сина солдата ОСОБА_6 є неправомірною, а тому позов підлягає задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення на користь позивачки спричиненої моральної шкоди, то їх на підставі п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України за заявою позивачки належить залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст. 155, 159-163, 185-186 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити.
Визнати неправомірними дії Міністерства оборони України, щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю її сина військовослужбовця ОСОБА_2 , 1983 року народження.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з загибеллю сина військовослужбовця ОСОБА_2 , 1983 року народження, у розмірі 203 000,00 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн. - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної чинності через 10 днів з моменту її ухвалення. Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, передбачений ст. 186 КАС України.

Суддя: Л.І. Агєєва