Справа № 815/5771/15
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/5771/15

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 р.

м.Одеса

Справа № 815/5771/15

Категорія: 8.3.1

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого – судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дейнеги С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з боку позивача не допускалося порушень чинного податкового законодавства, на які наголошено податковим органом у Акті перевірки від 21.08.2015 р. №6142/15-53-22-03/34930207, оскільки при формуванні податкового кредиту в межах перевіряємого періоду Товариством у повному обсязі дотримано вимоги чинного податкового законодавства України та правомірно віднесено до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ, сплачені у ціні отриманих робіт у межах відповідних фінансово-господарських правовідносин з ТОВ «Даммара», що, серед іншого, підтверджується податковими накладними, виписаними та оформленими зазначеним контрагентом позивача з урахуванням вимог Податкового кодексу України. Також позивач наголошував на правомірності віднесення відповідних сум грошових коштів до складу валових витрат, оскільки факт виконання контрагентом позивача обумовлених укладеними договорами робіт та зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю Товариства повністю підтверджений відповідними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволені адміністративного позову ТОВ «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ» повністю.

Справа розглянута апеляційним судом без участі сторін у зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 07.08.2015 р. по 13.08.2015 р. працівниками Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Комплекселектромонтаж» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., податку на додану вартість, та іншого законодавства за період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р., валютного законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області складено Акт від 21.08.2015 р. №6142/15-53-22-03/34930207 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комплекселектромонтаж» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., податку на додану вартість та іншого законодавства за період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р., валютного законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.», у висновках якого зазначено, що ТОВ «Комплекселектромонтаж» занижено податок на додану вартість за період жовтень-листопад 2014 р., внаслідок чого порушено вимоги пп. 44.1, 44.6 ст. 44, пп. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а також занижено податок на прибуток за період податкової звітності 2014 р., що призвело до порушення вимог пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України.

Задовольняючи адміністративний позов ТОВ «Комплекселектромонтаж» суд першої інстанції виходив з того, що включення ТОВ «Комплекселектромонтаж» спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат перевіряємого періоду в межах фінансово-господарських відносин із ТОВ «Даммара» повністю підтверджено наявними у матеріалах справи розрахунковими, платіжними, та іншими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідно свідчить про безпідставність та неправомірність донарахування відповідачем зобов’язань позивачу з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду від 11.04.2014 р. №03/11/04, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати реконструкцію КЛ 6кВ от ТП194 - РП Басейний, Центральний РЕМ, Одеська обл., м. Одеса, вул. Водопровідна, вул. Мечнікова, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

14.04.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/14/04, згідно з п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати реконструкцію ПЛ-0,4 кВ від ТП-188, м. Одеса, Центральний РЕМ, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

25.04.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/25/04, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції РУ-0,4кВ ТП-1135, та будівлі ТП-1135 за адресою: м. Одеса, вул. Картамишевська, 12, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

02.06.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/02/06, згідно з умовами якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції ПЛ-0,4-10кВ, Центральний РЕМ, м. Одеса, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

25.06.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) був укладений Договір підряду №01/25/06, згідно з п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати електромонтажні роботи з електрозабезпечення і монтажу обладнання в приміщенні ЗТП за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 27, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

21.07.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №21/07-1, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції КЛ-0,4Кв. від ТП-199 (дволанцюгова), м. Херсон, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

21.07.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №21/07-2, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції КЛ-6Кв. від ПС «Консервная» до ТП-199 (дволанцюгова), м. Херсон, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

04.08.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/04/08, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції КЛ-6Кв. від ПС Чумка до РП Хуторський, Центральний РЕМ, м.Одеса, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

05.08.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №01/05/08, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з зовнішнього електропостачання перевантажувального комплексу за адресою: м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Також, між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду від 18.08.2014 р. №18/08-1, згідно з п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору власними силами і засобами виконати роботи з будівництва лінійно-кабельних споруд, а саме: будівництво та/або відновлення телефонної каналізації, прокладка оптичного кабелю, монтаж телекомунікаційної шафи та підключення її до мережі електроживлення, зварювання оптичних волокон та їх тестування, налагодження та монтаж телекомунікаційного обладнання, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.1 укладеного між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) Договору підряду №02/02/09 від 02.09.2014 р. Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору власними силами і засобами виконати роботи з реконструкції магістральної частини системи водовідведення Південного басейну каналізування м. Одеси. КНС8 на об'єкті, розташованому за адресою: м. Одеса пляж «Аркадія», 16-а, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі , що є невід'ємною частиною цього договору

15.09.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/15/09, згідно з п.п. 1.1 якого Замовник доручає а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з технічного обслуговування ТП 4116, за адресою: м. Одеса, пров. Курортний, 2, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

03.10.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/03/10, згідно з п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору власними силами і засобами виконати роботи з будівництва лінійно-кабельних споруд, а саме: будівництво та/або відновлення телефонної каналізації прокладка оптичного кабелю, монтаж телекомунікаційної шафи та підключення її до мережі електроживлення, зварювання оптичних волокон та їх тестування налагодження та монтаж телекомунікаційного обладнання, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

04.11.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/04/11, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з ремонту КЛ-0,4Кв. на АЗК за адресою: Одеська обл., Роздільнянський район, с. Кучургани, вул. Одеська, 12, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

05.11.2014 р. між ТОВ «Комплекселектромонтаж» (Замовник) та ТОВ «Даммара» (Субпідрядник) укладено Договір підряду №02/05/11, відповідно до п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Субпідрядник забезпечує, відповідно до умов Договору, власними силами і засобами виконати роботи з реконструкції КЛ-04кВ. від ТП-820 до жб вул. Ілліча, 66а; ж/б вул. Лавренева, 4; жб вул.Ілліча, 68 у м. Херсон, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи, зазначені в локальному кошторисі, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно зі ст. 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 638 Цивільного Кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту. Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичне надання послуг, здійснення поставки товарів та їх отримання іншою стороною, а також документи, котрі підтверджують використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Зокрема, як вбачається з наявних у справі документів, а саме: Довідок про вартість виконаних будівельних робіт, Договірних цін, Банківських виписок, Податкових накладних, Актів приймання виконаних будівельних робіт, останні складені з дотриманням законодавчо передбачених вимог, містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п. 201.1 та 201.7 ст. ПК України, та відповідно підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а відтак у розумінні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що відповідно спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного виконання робіт.

Відповідно до п.п. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником); господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 ПК України передбачено, що платниками податку з числа резидентів, у тому числі є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України у розділі «Податок на прибуток підприємств» об'єктом оподаткування, серед іншого, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що до складу інших витрат, у тому числі, включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п.п. 139.1.3, 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг; витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Статтями 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Суд першої інстанції правильно враховано, що факт виконання контрагентом позивача визначених Договорами робіт повністю підтверджено наданими наявними у матеріалах справи відповідними первинними документами, котрі повністю підтверджують зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю позивача та є належними доказами, підтверджуючими правомірність віднесення позивачем спірних сум до складу валових витрат Підприємства позивача.

Водночас недобросовісність платника податків-позивача має бути встановлена безумовними та однозначними доказами. При цьому, у порушення вимог частин 1, 2 статті 71 КАС України, податковим органом таких доказів суду не надано. Реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит та віднесено спірні суми до складу валових витрат, не спростовано, як і не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені вищеозначеними Договорами роботи контрагентом позивача – ТОВ «Даммара», не виконано.

Відповідні суми ПДВ за складеними контрагентами позивача та наданими до суду податковими накладними були включені ТОВ «Комплекселектромонтаж» до складу податкового кредиту за відповідний період.

Так, згідно до пп. 14.1.181. ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Пунктом 198.1. статті 198 вказаного Кодексу встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У даному випадку датою виникнення у позивача права на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту, є, зокрема, дата отримання виписаних ТОВ «Даммара», податкових накладних.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З матеріалів справи авбачається, що включена позивачем до складу податкового кредиту оскаржувана сума податку на додану вартість повністю підтверджена наявними у матеріалах справи податковими накладними, складеними ТОВ «Даммара» з дотриманням вимог пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи – продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Також, суд першої інстанції обґрунтовано наголосив на тому, що платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операцій з придбання товару (робіт, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, який зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та зареєстрований платником податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність вказаного суб'єкта господарювання (продавця).

Крім того, відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового Кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 16.1. статті 16 означеного Кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п. 16.1.2.); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.3.); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (п.п. 16.1.5.); подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв'язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб'єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку) (п.п. 16.1.6.).

Відтак, сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару (робіт, послуг), є податковим зобов'язанням продавця товару (робіт, послуг), і саме продавець товару несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету, а тому навіть у разі несплати податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції, дана обставина не має впливати на податковий кредит покупця. Ухилення однією із сторін від сплати податків після здійснення угоди відповідно до діючого законодавства України, не є підставою для виключення зі складу податкового кредиту позивача сплаченої ним суми податку на додану вартість у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), а тягне за собою адміністративну та кримінальну відповідальність посадових осіб продавця.

До того ж, судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження того, що контрагент позивача на момент видачі ПП «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ» податкових накладних не був зареєстрований у законодавчо визначеному порядку платником податку на додану вартість та не сплачував у встановленому законом порядку відповідні суми податку до бюджету, податковим органом, в межах розгляду даної справи, суду не надано.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та зважаючи на наявність наданих позивачем та досліджених судами 1-ї та 2-ї інстанції первинних документів (складених при здійсненні операцій з виконання робіт у межах господарських правовідносин з вищеокресленим контрагентом), вказані фінансово-господарські операції мали реальний характер та були опосередковані дійсним рухом активів.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що включення ТОВ «Комплекселектромонтаж» спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат перевіряємого періоду в межах вищеокреслених фінансово-господарських відносин із ТОВ «Даммара» повністю підтверджено позивачем наданими до суду та наявними у матеріалах справи відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідно свідчить про безпідставність та неправомірність донарахування відповідачем зобов’язань ТОВ «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ» з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

У зв'язку з цим повідомлення-рішення відповідача щодо позивача не є правомірними і не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, прийняті без урахування фактичних обставин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «КОМПЛЕКСЕЛЕКТРОМОНТАЖ».

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року – без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов