Справа № 2-а-1181/10
Суддя: Сторожук С. М.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа №2-А-1181/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Сторожука С.М.

при секретарі: Дробот О. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання неправомірних дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання неправомірних дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, в якому було постановлено питання про:

●визнання неправомірними бездіяльність відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком;

●зобовязати відповідача здійснити дії по нарахуванню та виплаті щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30%.

В обгрунтування заявленого позову позивачка зазначила, що має статус «Дитини війни». Відповідач повинен здійснювати надбавку до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, однак відмовляється це робити.

Вважає бездіяльність відповідача неправомірною та такою, що суперечить рішенням Конституційного суду України та діючого законодавства України. Зазначене призвело до недоотримання гарантованої державою щомісячної допомоги.

Представник відповідача надав суду заперечення проти позову як позицію відповідача стосовно позовних вимог, в яких, зазначив, що не погоджується з даним позовом оскільки, для призначення та виплати підвищення дітям війни за минулий час немає законних підстав. Таким чином, провести позивачу розрахунок підвищення як дитині війни за минулий час відповідач законних підстав не має за невизначеністю величини мінімального розміру пенсії та на підставі того, що вказані закони зворотної сили не мають, оскільки це не передбачено прямим приписом закону під час визначення порядку його вступу в дію.

Дослідивши в судовому засіданні наявні докази по справі, судом встановлено, що позивачка дійсно є пенсіонером, отримує пенсію за віком та має статус „Дитини Війни. Ці обставини не потребують доказуванню так як визнаються сторонами.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким сторони обґрунтовували вої позиції по справі, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом:

●визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та

виплати щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком,

згідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни;

●зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу підвищення пенсії

згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28

Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період часу з 07 квітня 2010 року.

Вирішуючи питання про необхідність задоволення позовних вимог саме в цій частині, суд ає на те, що:

Відповідно до ст.З Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, доторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед диною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком жави.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого моврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни ( в редакції яка ла станом на 2007 рік ) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи жавна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків німальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону країни викладено в наступній редакції: дітям війни до пенсії або щомісячного довічного шового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, шанується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, і мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового имання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього 'ону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане двищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх ціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи ержавна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються на 10% від рожиткового мінімуму для осіб, які тратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнано шнституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» подо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій іедакцїї.

Таким чином, відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання представника відповідача на ту обставину, що розмір мінімальної пенсії за ііком, встановлений абзацом першим части першої статті 28 Закону України „Про іагальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується виключно для визначення юзмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, а тому не можна його застосовувати при іизначенні розміру надбавки до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей іійни, суд не може прийняти до уваги, так як розмір мінімальної пенсії за віком в Україні визначається виключно Законом України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування, що прямо зазначено в ч.2 ст. 5 цього Закону і саме з цього розміру необхідно виходити при визначення 30 % надбавки, так як Закон України „Про соціальний захист дітей війни не містить посилання на будь-який інший порядок обчислення мінімальної пенсії за віком або його розмір.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що право на соціальний захист громадян арантується державою, таке право гарантується загальнообовязковим державним соціальним Зарахуванням.

Прийняття до уваги твердження представника відповідача призвело б до звуженню обсягу прав позивача гарантованих Конституцією, та порушенню вимоги ч.4 ст. 9 КАС України якою передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.І ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, й не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально тверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. З, ч.2 ст.19, 46 Конституції України, ст. 6 ону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 160, 163 АС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України місті Павлоград Дніпропетровської області про визнання неправомірних дій та стягнення доплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті авлоград Дніпропетровської області щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 дентині Максимівні щомісячної надбавки до пенсії у розмірі ЗО % від мінімальної пенсії за ом, згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Павлоград Дніпропетровської ласті здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії гідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону країни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період часу з 07 квітня року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 добі витрати в розмірі - 03 ( три ) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня і проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також рийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.М. Сторожук