Справа № 826/4807/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 квітня 2017 року справа № 826/4807/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6494-13 від 29.06.2016року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві (надалі по тексту - ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №6494-13 від 29.06.2016року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення з підстав викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні позивача та представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Представником відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справ. Заперечень на адміністративний позов суду не надано.

В судовому засіданні позивача та представник позивача підтримали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником TOYOTA LAND CRUISSER 200 2013року випуску з об'ємом двигуна 4461 куб.см., тип палива - дизель. Зазначений транспортний засіб придбано позивачем 22.03.2014року.

ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києва 29.06.2016року винесено податкове повідомлення-рішення №6494-13, яким визначено ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2016рік в розмірі 25000,00грн.

До зазначеного податкового повідомлення-рішення відповідачем долучено розрахунок по транспортному податку з фізичних осіб на 2016рік, згідно якого ціна на авто позивача складає 1035000,00грн.

ОСОБА_1 вважаючи податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016р.№6494-13, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

01.01.2015року, набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст.267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (надалі по тексту - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписи пп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.1 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 п.267.6 ст. 267 ПК України закріплено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України 01.01.2015року, власники транспортних засобів віком до 5 років та об'ємом більше 3 000 куб. см є платниками транспортного податку.

Законом України від 24.12.2015р. №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесено зміни до ст.267 Кодексу «Транспортний податок», які набрали чинності з 01.01.2016р.

Зокрема, положення пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України викладено в редакції відповідно до якої об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Тобто, об'єктом оподаткування транспортним податком на момент виникнення спірних правовідносин були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

У відповідності до ст.10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Місцеві податки і збори у м.Києві встановлені рішенням Київської міської ради від 23.06.2011р. №242/5629.

З метою приведення вказаного рішення у відповідність із вимогами пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України Київська міська рада прийняла рішення від 11.02.2016р. №103/103, яким внесла зміни у тому числі до п. 2 Положення про транспортний податок, яким визнаний об'єкт оподаткування транспортним податком.

Відповідно до п.2 Положення про транспортний податок, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23.06.2011р. №242/5629 у редакції, що діє з 19.02.2016р., об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Перевіряючи обґрунтованість доводів представника позивача про те, що легковий автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISSER 200, 2013року випуску з об'ємом двигуна 4461 куб.см., тип палива - дизель (перша реєстрація транспортного засобу 22.03.2014р.) не є об'єктом оподаткування транспортним податком суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України та п.2 Положення про транспортний податок, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23.06.2011р. №242/5629, об'єктом оподаткування транспортним податком на час виникнення спірних правовідносин були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом 01.01.2016р. розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00грн.

Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податок були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1033500,00грн.

Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014р. №459, вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньоринкову вартість легкових автомобілів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016р. №66 затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів.

Пунктом 14 даної методики встановлено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів, тип коробки переключення передач та пробіг.

Представником позивача до матеріалів справи долучено акти виконаних робіт з технічного обслуговування автомобіля №18705 від 15.12.2015р., №11300 від 01.07.2016р., №5688 від 10.03.2017, №7100 від 19.04.2017р. згідно яких вбачається, що пробіг даного автомобіля на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення становив 153874тис.км. (згідно акту виконаних робіт №11300 від 01.07.2016р.).

Згідно інформації, розміщеної на веб-сайті Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, вартість легкового автомобіля, за умови внесення всіх даних згідно п.14 Порядку №66, що перебуває у власності позивача, становить понад 967725,00грн. Відтак, такий автомобіль у 2016р. не належав до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Податковим органом до податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016р. №6494-13 додано розрахунок по транспортному податку з фізичних осіб на 2016р. та відповідно до останнього ціна авто згідно Мінекономіки становить 1035000,00грн. Однак, доказів щодо яким чином податковим органом визначено пробіг легкового автомобіля від якого в сукупності залежить вартість транспортного податку, суду не надано.

Таким чином, на думку суду відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00грн. з бюджетних асигнувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6494-13 від 29.06.2016року.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій