Справа № 2-а-6742/09/1570
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2011 р.Справа № 2-а-6742/09/1570

Категорія:8.2.6Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Шляхтицького О.І.,

при секретарі Гупаловій Н.П.,

за участю: представника ТОВ "Марін-Імпорт" ОСОБА_1

Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Марін-Імпорт" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Марін-Імпорт" звернулося до суду з позовними вимогами до Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Приморському районі м. Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 10 березня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що під час проведення перевірки, за результатом якої прийнято оскаржуване рішення, перевіряючими не були витребувані пояснення щодо виявлених порушень, позивача не запросили для його участі під час складання висновку на заперечення до акту перевірки, який, окрім цього, не був підписаний особами, що проводили перевірку, в акті перевірки в порушення вимог законодавства зазначені вид та розмір штрафних (фінансових) санкцій за встановлені порушення, висновки за результатами зроблені за відсутності необхідних доказів.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Судом скасовано податкове повідомлення рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси від 10 березня 2009 року № /0, яким визначено суму податкового зобовязання ТОВ "Марін-Імпорт" з податку на прибуток у сумі 53340 грн., в тому числі за основним платежем 35560 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 17780 грн., у частині визначення суми податкового зобовязання ТОВ "Марін-Імпорт" з податку на прибуток у сумі 43890 грн., в тому числі за основним платежем - 29260 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 14630 грн. В задоволенні решти позовних було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ДПІ у Приморському районі м. Одеси подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДПІ у Приморському районі м. Одеси не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведеної посадовими особами ДПІ у Приморському районі м. Одеси з 02 лютого 2009 року по 19 лютого 2009 року позапланової виїзної документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ "Марін-Імпрот" з питань дотримання вимог податкового, іншого законодавства за період з 01 липня 2006 року по 19 лютого 2009 року та валютного законодавства за зазначений період було складено акт від 24 лютого 2009 року № 3282/23-3/32288729.

Відповідно до вказаного акту перевіряючими було виявлено, що позивачем в порушення п.п.4.1.1. п.4.1. ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валового доходу у 3 кварталі 2006 року не включено суму доходу по відвантаженим товарам ПП "Галия-ХХІ" у сумі 12600,00 грн., а у 4 кварталі 2006 року 12599,00 грн., що сталося внаслідок неповного відображення суми валового доходу по операціям з поставки ароматизатору крабового згідно з договором № 1/08-06 від 17 сепня 2006 року з ПП "Галия-ХХІ".

Перевіркою також встановлено заниження задекларованих ТОВ "Марін-Імпорт" показників у рядку 01.6 Декларації "інші доходи" на суму 4100,00 грн. Перевіряючими зазначено, що заборгованість засновників по внесках у статутний капітал становить станом на 10 вересня 2007 року 16,5 тис грн., за рішенням власників заборгованість по внескам у статутний фонд засновників направлена на погашення результатів діяльності у сумі 12,4 тис. грн. Різниця непогашеної заборгованості 4,1 тис грн. підлягає включенню до складу валового доходу у 4 кварталі 2007 року.

Також було встановлено, що позивачем завищено суму валових витрат за перевіряє мий період у сумі 112939,00 грн., що є порушенням п.п. 7.3.2., 7.3.3., 7.3.4. п. 7.3. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", згідно з якими витрати, понесені платником податку в іноземній валюті протягом звітного періоду у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до валових витрат такого платника податку, визначаються у сумі, що має дорівнювати балансовій вартості такої іноземної валюти, визначеної згідно з положеннями підпунктів 7.3.1., 7.3.4., 7.3.6. цієї статті, і не підлягають перерахуванню у звязку із зміною обмінного курсу гривні протягом такого звітного періоду.

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що формування позивачем валових витрат при імпортних операціях, виходячи з балансової вартості іноземної валюти, відповідає вимогам Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства", однак позивачем безпідставно не включено у 3 кварталі 2006 року до складу валового доходу суму доходу у розмірі 12600,00 грн., а у 4 кварталі 2006 року 12599,00 грн.

Суд першої інстанції також дійшов до висновку, що оскільки відповідач не надав суду доказів про те, що за рішенням власників заборгованість по внескам у статутний фонд засновників направлена на погашення результатів діяльності у сумі 12,4 тис. грн., про наявність такої заборгованості по внескам у статутний фонд, а також будь-яких пояснень стосовно необхідності віднесення зазначеної суми до складу валових доходів та підстав, з яких зазначена сума повинна бути визначена як доходи з інших джерел, у звязку з чим висновок перевіряючих щодо заниження валового доходу підприємства на 4100 грн. є неправомірним.

Крім того, суд першої інстанції встановивши, що при імпорті товарів першою подією було отримання товару, а датою збільшення валових витрат є дата оприбуткування товарів, виходив з того, що визначити розмір валових витрат по розрахунку з нерезидентом є неможливим, оскільки балансова вартість валюти стає відомою тільки після проведення фактичного розрахунку, тому суд дійшов до висновку, що позивачем фактично проведено коригування валових витрат після проведення оплати нерезиденту, тобто доведення валових витрат до рівня справжньої балансової вартості валюти і формування позивачем валових витрат при імпортних операціях, виходячи з балансової вартості іноземної валюти і відповідає вимогам Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а висновок відповідача щодо завищення позивачем суми валових витрат на суму 112939,00 грн. є протиправним.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги були викладені у запереченнях до адміністративного позову, ретельно перевірялися судом першої інстанції, та свого правового підтвердження не знайшли.

Тому колегія суддів надходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: