Справа № 813/3019/16
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 813/3019/16
пр.№ 2-а/464/18/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

за участю секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про визнання протиправними дій та скасування акта перевірки, постанови та припису, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - Інспекції), в якому просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21 лютого 2017 року, визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 серпня 2016 року, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 серпня 2016 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2016 року та винесення постанови №07-вих-17-11/54 по справі про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2016 року, а також скасувати вищевказані акт перевірки, припис та постанову.

В обґрунтування позову покликається на те, що 04 серпня 2016 року заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові ОСОБА_2 на підставі наказу Інспекції від 20 травня 2016 року № 23-К, заяви та скарги ОСОБА_3 щодо перевірки факту самочинного будівництва було видано направлення №119-пп для проведення позапланової перевірки будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1, з 04 серпня 2016 року по 10 серпня 2016 року. Так, 04 серпня 2016 року головним спеціалістом відділу Інспекції ОСОБА_4 проведено відповідну позапланову перевірку та складено акт перевірки. Крім цього, 30 серпня 2016 року на підставі направлення від 25 серпня 2016 року на проведення перевірки строком дії з 29 серпня 2016 року по 30 серпня 2016 року, проведено повторну перевірку, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства, протокол про адміністративне правопорушення та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а 13 вересня 2016 року винесено постанову, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає такі дії відповідача протиправними, а винесені припис та постанову таким, що підлягають скасуванню, оскільки направлення від 25 серпня 2016 року видане відповідачем з приводу тих самих обставин, того самого об'єкта та на підставі того самого наказу Інспекції від 20 травня 2016 року №23-К. Крім цього, додатковою підставою для проведення перевірки в направленні зазначено службову записку про продовження терміну позапланової перевірки замість письмового рішення керівника Інспекції. Також, всупереч ст. 279 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення права та обов'язки їй не роз'яснювались, пояснення останньої не заслуховувались та докази у справі фактично не досліджувались. Разом з тим, в акті перевірки від 04 серпня 2016 року зазначено, що незаконне будівництво проводять ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а вже в акті від 30 серпня 2016 року, а відтак в протоколі та приписі, з невідомих причин відповідальною особою зазначено ОСОБА_1 Під час перевірки від 30.08.2016 року нею було надано інспектору рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2006 року, яким встановлено, що будівництво та реконструкцію за адресою: АДРЕСА_1, проводила ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ТзОВ «Корект», яких було зобов'язано демонтувати самочинне будівництво та привести будівлі в попередній стан, в свою чергу, вона не тільки не приймала участі в будівництві, а навпаки ініціювала позов щодо знесення самочинного будівництва. Відповідно, вважає, що оскаржуваний припис, яким її зобов'язано зупинити проведення будівельних робіт, винесено неправомірно. Окрім цього, відповідачем не взято до увагу той факт, що вона фактично не може займатися реконструкцією, оскільки є інвалідом ІІ групи по зору, а також фінансової можливості та засобів для проведення такої реконструкції не має. Зазначила, що будівництво за адресою: АДРЕСА_1, розпочато ще в 1995 році і на момент зведення споруд, які відповідач вважає самочинним будівництвом, були наявні всі погодження та отримані необхідні дозволи на проведення будівництва та реконструкції за вищевказаною адресою. При цьому, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2006 року визнано будівництво самочинним лише з тих підстав, що були порушені її права як співвласника, жодних порушень містобудівних норм не встановлено. Вважає безпідставним покликання відповідача на те, що на момент перевірки фактичне розташування споруд не відповідало технічному паспорту від 1995 року, оскільки в силу вищевказаного судового рішення будівельні роботи не були завершені і не могли бути остаточно узаконені, а тому і зміни в технічний паспорт не могли бути внесені. Відповідач не встановлював, які будівлі і споруди вже були збудовані до того, як суд визнав будівництво самочинним, оскільки до цього були чинні дозволи на проведення будівельних робіт, після ухвалення судового рішення мало місце лише приведення в попередній стан складових частин кв. 2 будинковолодіння № 80 по вул. Єфремова в м. Львові, тобто виконання рішення суду, на що для відновлення попередньо існуючих споруд додаткових дозволів не передбачено. Вважає, що своїми діями відповідач фактично зобов'язав зупинити проведення будівельних робіт, чим унеможливив виконання рішення суду від 14 вересня 2006 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_7 позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21 лютого 2017 року підтримали, надала аналогічні за змістом пояснення. Позивач додатково вказала, що будинок №80 на вул. Єфремова у м. Львові введений в експлуатацію у 1961 році, у такому вона проживала до 1975 року, жодних будівельних робіт там не проводить та за зазначеною адресою не проживає. Ствердила, що у вказаному будинку проживає її донька ОСОБА_5 з чоловіком ОСОБА_6 Даний будинок складається з двох квартир, а саме, квартири №1, що розташована на першому поверсі та має окремий вхід, власником якої є ОСОБА_3, та квартири № 2, 2/3 частини якої належить їй, власником 1/3 частини такої є ОСОБА_5 Вказала, що на даний час триває виконавче провадження з примусового виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова, проводяться роботи з відновлення входу до будинку та встановлення сходів, проте, хто виконує і є замовником даних будівельних робіт їй не відомо, кафетерій ще не знесено. Просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8 у судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у письмових запереченнях на позов від 28 листопада 2016 року. Додатково пояснив, що оскільки під час проведення перевірки 04 серпня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1, будівельні роботи не проводились, позивача та її доньки ОСОБА_5 на об'єкті не було, відтак, згідно з направленням №157-пп від 25 серпня 2016 року, виданим на підставі службової записки про продовження терміну позапланової перевірки, перевірку було продовжено до 30 серпня 2016 року. З текстом направлення позивач була ознайомлена, про що свідчить її особистий підпис. Так, проведеною 30 серпня 2016 року перевіркою встановлено факт здійснення реконструкції квартири №2 шляхом прибудови за адресою: Львів, вул. Єфремова, 80, без проектної та дозвільної документації, що є порушенням приписів ст. 376 ЦК України та ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», об'єкт є самочинним будівництвом, про що складено акт перевірки. Вказав, що під час проведення перевірки ОСОБА_1 повідомила, що будівельні роботи ведуться на виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2006 року шляхом приведення будинковолодіння до попереднього стану. На підставі вищевказаного акту перевірки 30 серпня 2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення та видано припис, яким позивача зобов'язано зупинити проведення будь-яких будівельних робіт, усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та вчинити дії по приведенню об'єкта самовільного будівництва до вимог чинного законодавства. Зазначив, що позивачем не надано до перевірки документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій ведеться будівництво шляхом прибудови, що саме по собі є достатньою підставою для кваліфікації об'єкта як самочинне будівництво. Ствердив, що будівельні роботи не були проведені на виконання рішення суду, а виконувались нові, які виходили за рамки тих, що встановлені судовим рішенням. При цьому, розмежувати виконання нових будівельних робіт та тих, які стосуються виконання судового рішення, не може. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов необхідно задоволити частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 серпня 2016 року заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові ОСОБА_2, на підставі наказу Інспекції від 20 травня 2016 року №23-к, заяви та скарги ОСОБА_3, головному спеціалісту відділу інспекційної роботи ОСОБА_4 видано направлення №119-пп для здійснення позапланової перевірки будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 256).

Так, 04 серпня 2016 року проведено позапланову перевірку об'єкта будівництва «Реконструкція квартири з добудовою за адресою: АДРЕСА_1», за результатами якої головним спеціалістом відділу інспекційної роботи ОСОБА_9 складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проводиться реконструкція квартири №2 за рахунок добудови на земельній ділянці комунальної власності, проведено кладку стін по периметру земельної ділянки на висоті 2,7 м з частковою кладкою внутрішніх стін. На час перевірки будівельні роботи не проводились, проте ознаки будівельних робіт наявні. Доступ до об'єкта будівництва на момент перевірки був обмежений у зв'язку з відсутністю забудовників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на такому (а.с. 12).

В подальшому, на підставі наказу Інспекції від 20 травня 2016 року №23-к та службової записки про продовження терміну позапланової перевірки від 25 серпня 2016 року заступником начальника Інспекції ОСОБА_10 головному спеціалісту відділу інспекційної роботи ОСОБА_4 та провідному спеціалісту ОСОБА_11 видано направлення №157-пп від 25 серпня 2016 року для проведення позапланової перевірки будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 231). 30 серпня 2016 року за результатами проведення перевірки об'єкта будівництва «Реконструкція кв. 2 шляхом прибудови за адресою: АДРЕСА_1» складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, проводиться реконструкція квартири №2 шляхом прибудови на земельній ділянці, на яку відсутнє право власності (а.с. 9-11).

30 серпня 2016 року головним спеціалістом відділу інспекційної роботи ОСОБА_9 відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за проведення реконструкції квартири №2 шляхом прибудови за адресою: АДРЕСА_1, без проектної та дозвільної документації, що у відповідності до ст. 376 ЦК України та ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є самочинним будівництвом, відповідальність за що передбачена ч. 7 ст. 96 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 серпня 2016 року, яким її зобов'язано негайно зупинити проведення будь-яких будівельних робіт, усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та вчинити дії щодо приведення об'єкту самовільного будівництва до вимог чинного законодавства (а.с. 32, 35-38).

Встановлено, що за результатами розгляду акту та протоколу 13 вересня 2016 року заступником начальника Інспекції ОСОБА_10 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №07-вих-17-11/54, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с. 33-34).

Так, відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 7 ст. 96 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів ІІ категорії складності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, у ході розгляду справи встановлено та підтверджується матеріалами справи, що будинковолодіння №80 на вул. Єфромова у м. Львові складається з двох квартир, а саме, квартири №1, що розташована на першому поверсі та має окремий вхід, власником якої є ОСОБА_3, та квартири № 2, 2/3 частини якої належить позивачу ОСОБА_1, власником 1/3 частини квартири є ОСОБА_5

З пояснень сторони позивача встановлено, що за вищевказаною адресою проживає донька позивача ОСОБА_5 з чоловіком ОСОБА_6, ОСОБА_1 в квартирі №2 в будинку №80 на вул. Єфремова у м. Львові не проживає, остання проживала у такій до 1975 року, місцем її проживання, що також підтверджується паспортними даними, є квартира №44 в будинку №23 на вул. Раковського у м. Львові. Також встановлено, що будівництво за адресою: АДРЕСА_1, розпочато ще в 1995 році, на момент якого були наявні всі погодження та отримані необхідні дозволи на проведення будівництва та реконструкції за вищевказаною адресою.

Крім цього, встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2006 року визнано самочинним будівництвом зведену надбудову до квартири АДРЕСА_1 та добудову кафетерію із реконструкцією гаражу; зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ТзОВ «Корект» знести самовільно збудовані приміщення кафетерію пл. 71,4 м.кв. до квартири АДРЕСА_1, та самовільно збудовані господарські приміщення на місці гаражу по АДРЕСА_1 та не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні 1/3 частиною будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельною ділянкою пл. 300 кв.м., яка належить до вказаної частини будинковолодіння. Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТзОВ «Корект» привести до попереднього стану усі складові частини квартири АДРЕСА_1 які існували до зведення самочинного будівництва, зокрема відновити існуючий вхід на другий поверх через двоповерхову веранду, вхід в підвал, вхід на горище з коридору, в якому були сходи на горище, житлові кімнати, приміщення, кухню, ванну кімнату, існуючі господарські будівлі, металеву огорожу і металеву хвіртку. Недійсними були визнані свідоцтво про право власності на будинок (кафетерій) від 15.04.1997р. на ім'я ОСОБА_5, договір дарування приміщення кафетерію, реєстраційне посвідчення на ім'я ОСОБА_6 на кафетерій, а ТзОВ«Корект» було зобов'язане звільнити приміщення квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14-16, 17). На підставі вищевказаного рішення позивачу ОСОБА_1 Личаківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист від 11 травня 2007 року для пред'явлення до виконання (а.с.18).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що від мешканців квартири №1 на АДРЕСА_1 Корнацьких до Інспекції надійшла скарга щодо незаконної забудови земельної ділянки. У серпні 2016 року ним було здійснено виїзди на об'єкт будівництва з метою проведення перевірки та зафіксовано факт самочинного будівництва. Зазначив, що під час проведення перевірки ОСОБА_1 пояснила, що у квартирі №2 проживає її донька ОСОБА_5 з чоловіком ОСОБА_6 Акт перевірки від 04 серпня 2016 року був складений на підставі тверджень сусідів, які вказували на те, що будівельні роботи ймовірно проводяться мешканцями квартири АДРЕСА_1. Вказав, що під час проведення перевірки 30 серпня 2016 року від позивача стало відомо, що будівельні роботи проводяться нею на виконання рішення суду, на підставі чого він прийшов до висновку, що будівельні роботи здійснює саме позивач ОСОБА_1 Проте, не зміг пояснити чому в актах перевірки одного ж і того самого об'єкта містяться розбіжності щодо осіб, які проводять будівельні роботи.

Як вбачається з поданих сторонами актів перевірки, у таких дійсно відповідальними особами за проведення будівельних робіт по одному й тому ж самому об'єкту будівництва «Реконструкція кв. 2 шляхом прибудови за адресою: АДРЕСА_1» зазначено різних осіб, зокрема, в акті перевірки від 04 серпня 2016 року вказано, що незаконне будівництво проводять ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а вже в акті від 30 серпня 2016 року, що слугував підставою для складання відносно позивача протоколу, видання їй припису про усунення виявлених порушень та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідальною особою за проведення будівельних робіт зазначено ОСОБА_1

При цьому, жодних доказів, що такі роботи проводить саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять та відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, у порушення ч. 2 ст. 71 КАС України в ході розгляду справи не доведено, а відтак притягнення саме позивача до адміністративної відповідальності та винесення припису не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо видачі позивачу припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та винесення 13 вересня 2016 року постанови №07-вих-17-11/54 по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи, наявність в актах перевірки суперечливих даних щодо відповідальної особи за проведення будівельних робіт, що в свою чергу є порушенням принципу законності, а також відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 серпня 2016 року та постанова № 07-вих-17-11/54 по справі про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2016 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Інші доводи сторони позивача щодо допущених відповідачем в ході проведення перевірки порушень та при розгляді справи про адміністративне правопорушення не впливають на вищевказані висновки суду та не можуть бути самостійною підставою для скасування постанови та припису.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача в частині складання акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення протиправними та скасування акту перевірки, оскільки метою складання таких є фіксація факту правопорушення, останні не тягнуть за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків позивача, оскільки передують прийняттю акту індивідуальної дії (постанови у справі про адміністративне правопорушення), який породжує певні правові наслідки та підлягає оскарженню у встановленому процесуальним законодавством порядку.

За таких обставин, позовні вимоги необхідно задоволити частково.

Крім цього, у відповідності до положень ст. 94 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові в користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1653,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 122, 160- 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про визнання протиправними дій та скасування акта перевірки, постанови та припису- задоволити частково.

Визнати протиправними дії інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові щодо складання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 серпня 2016 року та щодо складання постанови №07-вих. 17-11/54 від 13 вересня 2016 року.

Скасувати припис інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львовівід 30 серпня 2016 року.

Скасувати постанову інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №07-вих. 17-11/54 від 13 вересня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові в користь держави судовий збір у розмірі 1653(одна тисяча шістсот п'ятдесят три) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а особою, у відсутності якої таку було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Головуючий Борачок М.В.