Справа № 345/4352/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 рокуЛьвів№ 876/1194/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківського області від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

встановив:

01.12.2016 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у якому, просить визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати його здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, але не вище 75 %, починаючи з 23.04.2007.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він віднесений до другої категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), а тому відповідно до ч. 2 ст. 56 вказаного Закону має право на збільшення заробітку на 1 % за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 %. Проте, відповідачем вимоги ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ не враховуються, а застосовуються положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до якої розмір пенсії збільшується на 1 % за кожен рік страхового стажу понад 25 років. Вважає такі дії відповідача протиправними, а тому просить суд зобов'язати його провести перерахунок та виплату пенсії.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківського області від 21.12.2016 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, встановлений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи. Зобов'язано Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області перерахувати ОСОБА_2 пенсію із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи 20 років, але не вище 75 % заробітку, починаючи з 01.09.2016 року, та провести її виплату. Позовні вимоги в частині перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії за період з 23.04.2007 по 31.08.2016 - залишено без розгляду.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а отже норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині розрахунку розміру пенсійної виплати не можуть поширюватися на виплату пенсії відповідно до Закону № 1058-IV.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу та просив розглядати справу за його відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.10.2005.

З 23.04.2007 позивач отримує пенсію за віком, його загальний трудовий стаж становить 41 рік 26 днів.

01.11.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок розміру пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 відповідачем направлено позивачу листа від 11.11.2016 № 450/Д-15 про відмову в такому перерахунку, оскільки пенсія за віком позивачу призначена з 23.04.2007 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, оскільки потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 23.04.2007 по 31.08.2016 такі залишено без розгляду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України.

Суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Статтею 15 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону № 796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Таким чином, вказані норми надають право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом - Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або спеціальним - Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 23.04.2007 призначена пенсія за віком, зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ (шифр пенсії « 150»), як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 8, 9-10). Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності своїх дій, не надано доказів того, що позивач звертався з заявою про зміну виду чи умов пенсійного забезпечення.

Отже, обставини справи свідчать про те, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Частиною 3 статті 55 Закону № 796-ХІІ встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно із статтею 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

З урахуванням положень частини 2 статті 56, статті 57 Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону № 1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону № 796-ХІІ. При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку - Закон № 796-ХІІ.

Крім того, Верховний суд України у постанові від 20.09.2016 (справа № 1601/12900/12) висловив правову позицію, згідно якої особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 07.07.2015 (справа № 21-727а/15).

Таким чином, оскільки позивачу призначена пенсія на умовах визначених положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок такої має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, але не вище 75 відсотків заробітку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 01.12.2016, а перерахунок пенсії просить здійснити з 23.04.2007.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 23.04.2007 по 31.08.2016 слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківського області від 21 грудня 2016 року у справі № 345/4352/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Ухвала в повному обсязі складена та підписана 03.05.2017.