Справа № 808/805/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року о/об 11 год. 52 хв.Справа № 808/805/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідачів Завгороднього В.І., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1 - Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області,

відповідача-2 - Головного управління Національної поліції у Запорізькій області

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області (надалі - відповідач-1 або ГУМВС у Запорізькій області), Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (надалі - відповідач-2 або ГУНП в Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними та скасувати наступні пункти викладені у висновку службового розслідування, проведеного та затвердженого 08.12.1998 УМВС України в Запорізькій області, як такі що не відповідають фактичним обставинам події, яка мала місце 24.10.1998 - п.2.причиною ДТП в наслідок якого ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу затримки, лівосторонній плеврит) є порушенням ним, як особи, що здійснювала керування механічним транспортним засобом вимогп.п.12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. -п.3.тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 під час проходження служби в ОВС, при обставинах не пов'язаних з виконанням службових обов'язків; 2) скасувати висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у моєму звернені, затверджені Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області 14.12.2016; 3) зобов'язати ліквідаційну комісію ГУМВС України у Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом ДТП за моєю участю від 24.10.1998.

В адміністративному позові (а.с.3-7) зазначено, що з 10.05.1995 по 11.02.1999 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, після чого був звільнений на підставі ст.65 п."б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. У 1998 році ОСОБА_1 перебував на посаді дільничного інспектора Дніпрорудненського МВ УМВС України у Запорізькій області. 24.10.1998 близько 21 год., повертаючись зі службового завдання по виявленню та запобіганню скоєння крадіжок зерна з колгоспного току, керуючи мотоциклом ІМЗ-Урал М-62 д.н.НОМЕР_1, на якому крім позивача ще знаходились ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4, потрапив у ДТП в результаті якої, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, став інвалідом І групи. Через це в лютому 1999 року позивач був звільнений з органів внутрішніх справ. За цим фактом проводилось службове розслідування, проте з його результатами позивача ніхто не ознайомлював. Із змістом цього висновку позивач ознайомився лише в жовтні 2016 року, коли з власної ініціативи витребував його. Після ознайомлення з висновком службового розслідування, проведеного УАСМ спільно з УРОС УМВС України у Запорізькій області та затвердженого 08.12.1998, ОСОБА_1 звернув увагу, що факти, викладені у висновку не відповідають фактичним обставинам події, а також порушують вимоги Листа МВС України від 16.09.1992 «Про порядок кваліфікації дій працівників ОВС при службових розслідуваннях фактів їх загибелі або поранення», і Наказу МВС України №552 від 06.12.1991 «Про заходи по зміцненню законності в діяльності органів внутрішніх справ», а саме: -п.2.причиною ДТП в наслідок якого ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу затримки, лівосторонній плеврит) є порушенням ним, як особи, що здійснювала керування механічним транспортним засобом вимог п.п.12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. -п.3.тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 під час проходження служби в ОВС, при обставинах не пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Не погоджуючись з результатами висновку по службовому розслідуванню від 08.12.1998, позивач 15.11.2016 звернувся з заявою до ГУНП в Запорізькій області з проханням скасувати висновки службового розслідування 1998 року, так як воно проведено поверхово, не в повному обсязі, не об'єктивно та провести повторне службове розслідування. 14.12.2016 затверджено висновок перевірки проведеної згідно Закону України "Про звернення громадян" за зверненням позивача, згідно якого встановлено, що в ході перевірки не стало можливим об'єктивно підтвердити або спростувати відомості, викладені у моєму зверненні, оскільки матеріали службового розслідування за фактом ДТП за участю позивача від 08.12.1998 знищені. Окрім того в зв'язку з тим, що з 07.11.2015 на підставі п.5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" втратив чинність Закон України "Про міліцію" та міліція, як державний орган виконавчої влади, припинила своє існування, а матеріали службового розслідування за фактом ДТП за участю позивача та службова документація Дніпрорудненського МВ за 1998 рік знищені, призначити та провести розслідування за відомостями викладеними у моєму зверненні на теперішній час є неможливим і викладені у зверненні питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Проводячи службове розслідування комісія не врахувала наступні обставини, які підтверджують, що позивач отримав тілесні ушкодження під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку. Так опитаний ОСОБА_6 пояснив, що 24.10.1998 він працював черговим Дніпрорудненського МВ УМВС і в його присутності начальник ДІМ Дніпрорудненського МВ ОСОБА_7 віддав ОСОБА_1 наказ виїхати для відпрацювання та перевірки колгоспного току с.Відножино, який позивач виконав згідно Дисциплінарного статуту ОВС УРСР від 29.07.1991. В результаті виконання службових обов'язків отримав тілесні ушкодження. Опитаний ОСОБА_7, показав, що він 24.10.1998 будучи начальником ДІМ Дніпрорудненського МВ віддав ОСОБА_1 наказ про перевірку та відпрацювання колгоспного току с.Відножино, який позивач виконав та в ході чого отримав тілесні ушкодження. По факту отримання позивачем тілесних ушкоджень пояснень з цього приводу у нього ніхто не відбирав в зв'язку з чим ОСОБА_1 не міг надати пояснення тому що сталося. Окрім того, згідно викладеному в висновку від 08.12.1998, в його діях як особи, яка керувала механічним транспортним засобом, вбачаються порушення пп.12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в безпосередньому причинному зв'язку з ДТП та її наслідками. Позивач вважає, що зазначене є надуманим та таким, що не відповідає дійсності. Так в матеріалах перевірки відсутні будь-які відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності, які б підтверджували порушення ним, як водієм, Правил дорожнього руху. За таких обставин вважає, що дії та висновки відповідача-1 за обставинами отримання ним тілесних ушкоджень є протиправними та підлягають скасуванню. На звернення позивача до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області від 02.02.2017, ОСОБА_1 отримав відповідь, що зміни висновків службового розслідування від 08.12.1998 можливо вирішити тільки у судовому порядку.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів-1,2 проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони пояснили суду, що ними надано всі докази, необхідні для вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідачів, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

У відповіді тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП в Запорізькій області (вих.№К-226/01/3-16 від 20.10.2016) зазначено наступне: "… Ваше звернення від 08.09.2016 направлене до МВС України, за дорученням Національної поліції України, розглянуто керівництвом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. 10.10.2016 працівниками УКЗ ГУНП в Запорізькій області Вас ознайомлено з висновком службового розслідування від 08.12.1998, проведеного за фактом дорожньо-транспортної пригоди за Вашою участю, яка мала місце 24.10.1998 на 38 км автошляху Веселе-Василівка Василівського району Запорізької області …" (а.с.45, 47).

На заяву позивача про проведення розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень 24.10.1998 та складення актів Н-1, Н-5 позивачу від завідувача сектору державного нагляду за охороною праці ГУНП в Запорізькій області надійшла відповідь (вих.№186/14/06-2017 від 27.02.2016), в якій зазначено: "… Розглянувши Вашу заяву від 10.02.2017 інформую, що наказ МВС України від 27.12.2002 №1346 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України" для розслідування нещасного випадку, що стався з Вами 24.10.1998, не міг бути застосований, оскільки прийнятий пізніше, чим вказаний випадок. Єдиним документом на той час, який встановлював факт травмування, його обставини та кваліфікацію дій вважався висновок за матеріалами службового розслідування. По факту нещасного випадку, що стався з Вами 24.10.1998 було проведено службове розслідування та затверджений висновок від 08.12.1998. На даний час вищезазначений висновок не скасований і має юридичну силу. Додатково інформую, що листом Національної поліції України від 15.02.2016 №1604/03/31-2016 "Про застосування окремих нормативно-правових актів" запропоновано забезпечити виконання вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 в службовій діяльності щодо розслідування за фактами загибелі або травмувань поліцейських. За таких обставин, підстав для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з Вами 24.10.1998 відповідно до вищезазначеного наказу не вбачається ..." (а.с.32-33).

На заяву позивача голові Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області про визнання службової перевірки такою, що проведена не об'єктивно, не повно та визнання отримання 24.10.1998 позивачем ушкоджень при виконанні службових обов'язків у період проходження служби в органах внутрішніх справ України ОСОБА_1 (за вих.№К-21/л/к/И-17 від 17.02.2017) надано відповідь, де зазначено: «… Ваше звернення від 02.02.2017 розглянуто ліквідаційною комісією ГУМВС України в Запорізькій області. У ході розгляду Вашого звернення встановлено, що 08.12.1998 керівництвом УМВС України в Запорізькій області затверджено висновок за матеріалами службового розслідування факту дорожньо-транспортної пригоди за Вашою участю, який зареєстровано за вих.№16/409 від 29.12.1998. У вказаному висновку, зокрема, зазначено, що причиною ДТП, унаслідок якої Ви зазнали тілесні ушкодження (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу задержки, лівосторонній плеврит), є порушення Вами, як особою, що здійснювала керування механічним транспортним засобом, вимог п.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху. У зв'язку із цим було встановлено, що Ви отримали тілесні ушкодження під час проходження служби в ОВС при обставинах не пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Згідно вказівки МВС України від 16.09.1992 №3963/Бт «О порядке квалификации действий работников органов внутренних дел при служебных расследованиях фактов их гибели или ранения», яка діяла станом на 08.12.1998, не пов'язаними з виконанням службових обов'язків загибель чи поранення слід вважати також у випадку, якщо наслідки, які настали, знаходяться у причинному зв'язку з порушенням постраждалим вимог законодавства, з його алкогольним, наркотичним або токсичним сп'янінням, за виключенням випадків, якщо таке сп'яніння настало у результаті насильницького або таємного введення в організм працівника відповідних речовин, а також якщо шкода працівником спричинена собі навмисно. Також встановлено, що згідно акту від 11.10.2004 (вих.№З/И-3097), матеріали службових розслідувань та перевірок, проведених відносно працівників ОВС Запорізької області за 1998 рік, у тому числі і матеріали службового розслідування за фактом ДТП за Вашою участю (від 08.12.1998, вих.№16/409 від 29.12.1998), на підставі наказу МВС України від 04.06.2002 №519, знищено по закінченню терміну зберігання. Також повідомляємо, що за Вашим звернення від 10.11.2016 працівниками ГУНП в Запорізькій області було проведено перевірку (висновок від 14.12.2016), у ході якої не стало можливим об'єктивно підтвердити або спростувати викладені Вами відомості, а також вивчити або повторно у повному обсязі зібрати відповідні матеріали, надати належну правову оцінку події, що трапилась у 1998 році, встановити чи відповідає прийняте за цим фактом рішення законодавству України, яке діяло на той час. Поставлені у Вашому зверненні питання щодо зміни висновків службового розслідування від 08.12.1998, вих.№16/409 від 29.12.1998, можливо вирішити тільки у судовому порядку …" (а.с.29-30).

Судом досліджено "Висновок по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998), в якому зазначено наступне: "… 24.10.1998, о 21 годині 20 хвилин, в чергову частину Дніпрорудненського МВ УМВС області з МСЧ ЗЖРК м.Дніпрорудного надійшло повідомлення про те, що о 21 годині на 38 км. автошляху Веселе-Василівка, на перехресті доріг на с.Відроджино, трапилася ДТП з участю співробітника міліції Дніпрорудненського МВ УМВС області ОСОБА_1 Внаслідок ДТП він і пасажири, які рухались разом з ним на його мотоциклі, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 травмовані. Службовим розслідуванням по вказаному факту встановлено: 24.10.1998, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, 1973 р.н., дільничний інспектор міліції Дніпрорудненського МВ УМВС області, старший лейтенант міліції, в ОВС з 10.08.1995, на посаді з 15.10.1997, освіта середня-спеціальна, стягнень не має, по службі характеризується позитивно, у вільний від служби час, в цивільному одязі, керуючи за дорученням мотоциклом ІМЗ "Урал" - М-62, д/н НОМЕР_3, власником якого є його вітчим ОСОБА_8, мешканець м.Дніпрорудного, посвідчення водія категорії "А" і "В", серія НОМЕР_2, при виїзді із с.Відножино, на правому повороті, автошляху Веселе-Дніпрорудний не впорався з управлінням, в результаті чого пересік дорогу, з'їхав у кювет і перевернувся. В наслідок ДТП травмовані водій ОСОБА_1 та пасажири: ОСОБА_3, 1974 р.н., о/у ВДСБЕЗ Дніпрорудненського МВ УМВС області, лейтенант міліції, в ОВС і в займаній посаді з 11.09.1997, по службі характеризується позитивно, … та його дружина: ОСОБА_4, 1977 р/н, освіта середня-спеціальна, вихователь д/с №7 м.Дніпрорудне, … Всі троє доставлені до МСЧ ЗЖРК м.Дніпрорудне з різними тілесними ушкодженнями: -ОСОБА_1 - перелом і вивих 5-6 хребтів з повним розривом спинного мозку, нижній парапарез, лівосторонній гемоторакс, шок 4 ступня; -ОСОБА_3 - удар шийного відділу хребта; -ОСОБА_4 - удар грудної клітини, грудного відділу хребта, перелом лівої руки. За повідомленням про цю подію (КОЗП №2125 від 24.10.1998 Дніпрорудненського МВ УМВС області) на місце ДТП виїхали: начальник відділу технічного нагляду УДАІ ОСОБА_9, інспектор УРОС УМВС ОСОБА_10, начальник Василівського РВ ОСОБА_11, в.о.начальника Дніпрорудненського МВ ОСОБА_12, заступник начальника РВ ОСОБА_13, слідчий прокуратури ОСОБА_14, відповідальний від керівництва ОСОБА_7, інспектор ДАІ ОСОБА_15, слідчий ОСОБА_23, ЕКВ ОСОБА_16 Як пояснила ОСОБА_4, 24.10.1998 приблизно о 16 годині її чоловік прийшов додому разом із ОСОБА_1 Через деякий час вони разом пішли до вітчима ОСОБА_1 де допомагали йому перенести картоплю. Із будинку вітчима їй зателефонував чоловік і запропонував разом з ними на мотоциклі поїхати за картоплею, яка зберігалась в гаражі, на що вона погодилась. Після того, як перевезли картоплю, вони всі разом поїхали на мотоциклі до дому ОСОБА_1 де були до 18 години 30 хвилин. ОСОБА_1 запропонував відвезти їх до дому з умовою, що заїде разом з ними в с.Відроджино до товариша по службі ОСОБА_17 у якого вони знаходились приблизно 30 хвилин. До дому, в м.Дніпрорудний, вони повертались коли на дворі уже було темно. Вона сіла в коляску мотоцикла і, так, як на вулиці був вітер, накрилась курткою, а чоловік сів позаду ОСОБА_1 Що стало причиною ДТП вона не бачила. Спиртних напоїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в її присутності не вживали. В своєму поясненні ОСОБА_3 також засвідчує, що ОСОБА_1 був тверезим і спиртних напоїв разом не вживали. Крім того, він вказав, що причиною ДТП, на його думку, став щебень, який був розсипаний на повороті дороги із села, внаслідок чого ОСОБА_1 не впорався з управлінням мотоцикла і вони перевернулись … Дільничний інспектор Дніпрорудненського МВ УМВС області ОСОБА_18 пояснив, що 24.10.1998 проходили змагання по міні-футболу на стадіоні "Горняк". За команду "Динамо" виступав і ОСОБА_1 Спиртних напоїв під час змагань і після закінчення вони не вживали. Як пояснив ОСОБА_1 спиртних напоїв 24.10.1998 він не вживав, по автошляху Веселе-Дніпрорудне на мотоциклі рухався зі швидкістю 50-60 км/год. … Згідно наданої довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 26.10.1998, дорога мала дефекти покриття - наявність щебеню на повороті. В ході медичного освідчення в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зафіксована наявність алкоголю в їх крові - 0,1 промілле, що є природною нормою і не може розцінюватись як алкогольне сп'яніння … Таким чином, аналіз наданих для службового розслідування матеріалів щодо ДТП свідчить про те, що в діях ОСОБА_1, як особи, яка здійснювала керування механічним транспортним засобом, вбачаються порушення вимог п.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в безпосередньому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася та її наслідками. На підставі викладеного вважав би: 1.Службове розслідування по факту ДТП з участю ДІМ Дніпрорудненського МВ УМВС області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 припинити. 2.Причиною ДТП, в наслідок якої ОСОБА_1 зазнав тілесні ушкодження (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу задержки, лівосторонній плеврит), є порушення ним, як особи, що здійснювала керування механічним транспортним засобом вимог п.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України. 3.Тілесні ушкодження отриманні ОСОБА_1 під час проходження служби в ОВС, при обставинах, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків. 4.Копію висновку службового розслідування направити до УРОС, відділу охорони здоров'я УМВС України в Запорізькій області, Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області, страхової компанії "Оранта Січ" …" (а.с.8-11, 40-43).

Саме пункти 2 та 3 вказаного вище "Висновку по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998) оскаржує позивач.

Судом досліджено: Довідку до Акту огляду МСЕК (Серії АД №172763); Довідку (Сер. МСЕ - №002840), видані ОСОБА_1 за результатом медичного освідування (а.с.64-65, 68).

У Постанові військово-лікарської комісії УМВС України в Запорізькій області №1 від 19.01.1999 зазначено наступне: "…Травма старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, 1973 року народження "Компресійний …" отримана внаслідок нещасного випадку, ні, не пов'язаного з виконанням службових обов'язків. На підставі ст.77а, 78б гр. І Наказу МВС України №488 від 17.07.1995 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку …" (а.с.63).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Термін "адміністративний акт" згідно з Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи (77)31 (прийнятою Комітетом Міністрів від 28.09.1977 на 275-му засіданні заступників міністрів), означає будь-який окремий захід або прийняте рішення, які за своїм характером безпосередньо впливають на права або інтереси як фізичних осіб, так і юридичних, в ході здійснення публічної влади.

Дослідженням Трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.66-67) встановлено, що він звільнений з УМВС України в Запорізькій області 11.02.1999 наказом №54о/с від 11.02.1999, тобто, вже після винесення Постанови військово-лікарської комісії УМВС України в Запорізькій області №1 від 19.01.1999 (і в наслідок реалізації цієї постанови).

Як, зокрема, зазначено в абз.4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 у справі №2-зп (провадження №3/35-313): «На підставі зазначеного пункту перехідних положень Конституції України правомірним є поширення юрисдикції Конституційного Суду України з питань про відповідність Конституції України правових актів, прийнятих до набуття чинності Конституцією України, тільки на нормативні правові акти, враховуючи, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

З урахуванням викладеного, саме Постанова військово-лікарської комісії УМВС України в Запорізькій області №1 від 19.01.1999 є правовим актом індивідуальної дії, який впливає на права та законні інтереси ОСОБА_1

У той же час, ОСОБА_1 не оскаржує ані Постанову військово-лікарської комісії УМВС України в Запорізькій області №1 від 19.01.1999, ані дії військово-лікарської комісії УМВС України в Запорізькій області.

Досліджений судом «Висновок по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1.» (за вих.№16/409 від 29.12.1998) носить рекомендаційний характер, про що свідчать слова «На підставі викладеного вважав би:», які не носять однозначного і вичерпного рішення стосовно подій, які відбулися з позивачем.

Судом досліджено «Висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1.» (за вих.№К-254/01/3-16 від 14.12.2016), в якому зазначено наступне: «… Опитаний під час перевірки ОСОБА_1 пояснив, що 24.10.1998 близько 09.00 він знаходився на міському стадіоні «Гірняк» у м.Дніпрорудне, де приймав участь у змаганнях з футболу у складі команди міського відділу міліції «Динамо». Після закінчення змагань він (ОСОБА_1.) разом із членами команди зайшов до міського відділу міліції та доповів керівництву про їх завершення. Близько 15:00-16:00 він (ОСОБА_1.) разом із ОСОБА_3 пішли до його (ОСОБА_1.) батьків, які мешкали за адресою: АДРЕСА_1. Дорогою ОСОБА_3 запропонував йому (ОСОБА_1.) зайти в гості. ОСОБА_3 мешкав у тому ж будинку де і його (ОСОБА_1.) батьки. Перебуваючи у ОСОБА_3 вдома, він (ОСОБА_1.) зателефонував батькам та повідомив де знаходиться. Його (ОСОБА_1.) мати ОСОБА_20 попрохала допомогти розвантажити продукти харчування, які привіз вітчим ОСОБА_8, з мотоциклу до квартири. Він (ОСОБА_1.) разом із ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_4 допомогли перенести частку продуктів, а ті продукти, які залишились у мотоциклі, він (ОСОБА_1.) погодився відвезти на зберігання до гаражу. Разом із подружжям ОСОБА_4 він (ОСОБА_1.) на мотоциклі відвіз продукти та запропонував останнім поїхати до нього до дому за адресою: АДРЕСА_2, де він (ОСОБА_1.) мешкав зі своєю дружиною ОСОБА_17. У нього (ОСОБА_1.) вдома вони перебували з 18.00 до 18.30 год. О 18:30 він (ОСОБА_1.) запропонував подружжю ОСОБА_4 підвезти їх до будівлі Дніпрорудненського МВ, де збирався залишити мотоцикл. Близько 19.00 вони (ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_24.) під'їхали до міського відділу міліції. Він (ОСОБА_1.) зайшов до чергової частини відділу міліції для того, щоб попередити про те, що залишить на стоянці відділу мотоцикл. У цей час у черговій частині МВ перебували черговий ОСОБА_6 та відповідальний від керівництва міського відділу-начальник дільничних інспекторів міліції Дніпрорудненського МВ УМВС в області ОСОБА_7 Останній наказав йому (ОСОБА_1.) поїхати до с.Відножино та в рамках операції "Врожай" перевірити колгоспний тік з метою недопущення крадіжки колгоспного майна. Він (ОСОБА_1.) взяв службову папку з бланками адміністративних протоколів та повідомив ОСОБА_3 про те, що йому необхідно проїхати до с.Відножино. ОСОБА_3 погодився проїхати разом із ним (ОСОБА_1.) та допомогти, а ОСОБА_4 у разі потреби може бути пойнятою. Близько 20:00 год. вони (ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_24.) на мотоциклі під'їхали до колгоспного току у с.Відножино та на малій швидкості об'їхали прилеглу територію. Після чого усі разом поїхали до дільничного інспектора міліції ОСОБА_17, який мешкав у с.Відножино. Залишивши у останнього вдома мотоцикл, вони (ОСОБА_1 та ОСОБА_25.) пішки знову пішли до колгоспного току, а ОСОБА_4 залишилась вдома у ОСОБА_17 Обійшовши двічі територію току та не помітивши нічого підозрілого, вони (ОСОБА_1 та ОСОБА_25.) повернулись до дому ОСОБА_17 та, забравши ОСОБА_4 на мотоциклі поїхали до м.Дніпрорудне, при цьому ще раз об'їхали територію току. На перехресті при виїзді із с.Відножено мотоцикл занесло та вони (ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_24.) потрапили у ДТП. Крім цього, у своєму поясненні ОСОБА_1 вказав, що з приводу ДТП його ніхто не опитував, а з висновком службового розслідування був ознайомлений лише 10.10.2016. Також він (ОСОБА_1.) не згоден з висновком службового розслідування від 08.12.1998, проведеного УМВС України в Запорізькій області, оскільки вважає, що службове розслідування проведено поверхнево та не в повному обсязі. Прохає провести повторну перевірку та визнати, що отримані ним (ОСОБА_26.) тілесні ушкодження, унаслідок яких він визнаний, інвалідом першої групи, були отримані при виконанні службових обов'язків …" (а.с.12-22).

Вказані свідчення ОСОБА_1 підтвердив і в суді.

Враховуючи розпорядок дня Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області та поведінку ОСОБА_1 24.10.1998: участь у змаганнях з футболу у складі команди міського відділу міліції "Динамо"; відвідування ОСОБА_4 24.10.1998, приблизно о 16 годині, за місцем його мешкання; допомога вітчиму ОСОБА_1 у перенесенні картоплі, - суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не перебував у той день на службі і не входив до складу добового наряду.

При цьому, згідно з календарем на 1998 рік - 24 жовтня 1998 року - це субота.

Опосередковано це підтверджується і поясненнями ОСОБА_7, який під час перевірки пояснив: "… у 1998 році перебував на посаді начальника дільничних інспекторів міліції Дніпроруднснського МВ УМВС України в Запорізькій області. 24.10.1998 перебував у добовому наряді у якості відповідального від керівництва Дніпрорудненського МВ. Близько о 14:00 у відділ міліції прийшов ОСОБА_1 та попрохав у нього (ОСОБА_27.) дозволу поставити до двору відділу свій мотоцикл "Урал", який належав його (ОСОБА_1.) вітчиму та яким останній керував за дорученням. Крім цього ОСОБА_1 хотів відпроситися на 25.10.1998 у зв'язку із сімейними обставинами, оскільки на зазначений вище день було сплановано відпрацювання району у рамках проведення операції, якої саме він (ОСОБА_27.) не пам'ятає. Він (ОСОБА_27.) дозволив ОСОБА_1 поставити мотоцикл та бути відсутнім 25.10.1998 за однієї умови, якщо ОСОБА_1 відпрацює с.Відножено. Після їх розмови ОСОБА_1 уїхав на мотоциклі. Близько о 21.00 до чергової частини Дніпрорудненського МВ УМВС в області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_25 та ОСОБА_4 на перехресті доріг с.Відножено та смт.Веселе потрапили у ДТП. Чи був ОСОБА_1 одягнений у формений одяг він (ОСОБА_27.) не знає, оскільки під час виїзду ОСОБА_1 до с.Відножено не бачив …" (а.с.19).

Разом з цим, у відповіді голови ліквідаційної комісії ГУМВС в Запорізькій області (за вих.№1/24 від 07.04.2017), наданої позивачу, зазначено: "… На Вашу заяву від 27.03.2017 №К-10 щодо надання копії наказу (розпорядження) про проведення на території Запорізької області в жовтні 1998 року профілактичної операції "Урожай" повідомляємо, що в журналі реєстрації наказів та розпоряджень УМВС за 1998 рік такий наказ (розпорядження) не зазначений. В ході пошуків виявлено, що в "Журналі реєстрації таємних, нетаємних наказів, вказівок УМВС в області за 1998 рік" зареєстроване розпорядження УМВС України в Запорізькій області від 20.10.1998 №86рп "Про проведення оперативно-профілактичного відпрацювання території Запорізької області". Інших записів за 1998 рік, які Вас цікавлять не виявлено. Водночас повідомляємо, що у зв'язку із централізацією архівних фондів та на виконання доручення Міністра внутрішніх справ України накази (розпорядження) УМВС України в Запорізькій області за 1998 рік були передані до Галузевого державного архіву МВС України за актом від 29.12.2014 №1/485 …" (а.с.52).

Звідси, беззаперечних доказів участі ОСОБА_1 24.10.1998 у профілактичній операції "Урожай", несенні ним у цей час служби, сторони до суду не надали.

Також, за "Висновком по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998) від ДТП отримав тілесні ушкодження і ОСОБА_3, 1974 року народження, оперуповноважений ВДСБЕЗ Дніпрорудненського МВ УМВС області. Однак, позивачем не надано доказів про визнання цих тілесних ушкоджень, як отриманих ОСОБА_3 під час несення служби.

У "Висновку за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1." (за вих.№К-254/01/3-16 від 14.12.2016), затвердженому 14.12.2016 тимчасово виконуючим обов'язки начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, також, зазначено: "… З урахуванням викладеного, а також у зв'язку із тим, що матеріали службового розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від (вих.№16/409 від 29.12.1998) та службова документація Дніпрорудненського МВ за 1998 рік знищені, на теперішній час відсутня можливість призначити та провести службове розслідування за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1 Поставлені у зверненні ОСОБА_1 питання можливо вирішити тільки у судовому порядку. На підставі викладеного, - УВАЖАВ БИ: 1.Перевірку за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1 завершити. 2.У ході перевірки не стало можливим об'єктивно підтвердити або спростувати відомості, викладені у зверненні ОСОБА_1, оскільки матеріали службового розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від 08.12.1998 (вих.№16/409 від 29.12.1998) та службова документація Дніпрорудненського MB за 1998 рік знищені. 3.У зв'язку із тим, що з 07.11.2015, на підставі п.5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" втратив чинність Закон України "Про міліцію" та міліція, як державний орган виконавчої влади, припинила своє існування, а також у зв'язку із тим, що матеріали службового розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від 08.12.1998 (вих.№16/409 від 29.12.1998) та службова документація Дніпрорудненського MB за 1998 рік знищені, призначити та провести службове розслідування за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1, на теперішній час не можливо. 4.Поставлені у зверненні ОСОБА_1 питання можливо вирішити тільки у судовому порядку. 5.Про результати перевірки повідомити заявнику …" (а.с.21-22).

Позивач у позові просить скасувати "Висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1." (за вих.№К-254/01/3-16 від 14.12.2016), при цьому не наводить жодних правових підстав для скасування.

Позивач у судовому засіданні не повідомив суд, яким чином "Висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1." (за вих.№К-254/01/3-16 від 14.12.2016), оформлений інспектором ВІОС УКЗ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_22, на підставі Закону України "Про звернення громадян" та "Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України", затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 №1177, порушує його права, свободи та інтереси.

Суд звертає увагу на те, що "Висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1." (за вих.№К-254/01/3-16 від 14.12.2016) складався не за результатами службового розслідування травмування позивача 24.10.1998, а за його зверненням до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, тобто, за його скаргою, і має інший функціональний зміст і призначення.

Як зазначено у ч.6-ч.8 ст.23 Закону України №565-XII від 20.12.1990 "Про міліцію" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце у період проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в розмірі від трирічного до п'ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності. Збитки, завдані майну працівника міліції чи його близьким родичам у зв'язку з виконанням ним службових обов'язків, компенсуються у встановленому законом порядку в повному обсязі і за рахунок коштів відповідного бюджету. Положення частин третьої, четвертої, п'ятої, шостої і сьомої цієї статті поширюються на осіб, залучених до заходів щодо охорони громадського порядку і боротьби із злочинністю, а також на пенсіонерів міліції.

Доказів залучення ОСОБА_1 до охорони громадського порядку і боротьби із злочинністю 24.10.1998 на 38 км. автошляху Веселе-Василівка Василівського району Запорізької області позивач до суду - не надав.

Працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції (ч.2 ст.10 Закону України №565-XII від 20.12.1990 "Про міліцію" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Сторонами не надано до суду жодних доказів здійснення ОСОБА_1 обов'язків працівника міліції, передбачених ст.10 Закону України №565-XII від 20.12.1990 "Про міліцію", 24.10.1998 на 38 км автошляху Веселе-Василівка Василівського району Запорізької області.

Відтак, у справі документально не доведено виконання ОСОБА_1 функцій дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України у Запорізькій області 24.10.1998 на 38 км автошляху Веселе-Василівка Василівського району Запорізької області (на місці отримання травми чи до того).

Відповідно до ст.25 Закону України "Про охорону праці" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власник повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, яке розробляється Державним комітетом України по нагляду за охороною праці за участю профспілок і затверджується Кабінетом Міністрів України. Розслідування проводиться за участю представника профспілкової організації, членом якої є потерпілий, а у випадках, передбачених законодавством, також за участю представників органів державного нагляду, управління охороною праці та профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку або професійного захворювання власник складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови власника скласти акт про нещасний випадок або професійне захворювання чи незгоди потерпілого або іншої заінтересованої особи із змістом акта питання вирішується у порядку, передбаченому законодавством про розгляд трудових спорів. Органи по розгляду трудових спорів при необхідності одержують відповідний висновок представника органу державного нагляду, або органу державного управління охороною праці, або профспілкового органу.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 не оскаржує дії (або бездіяльність) комісії, якою підписано "Висновок по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998).

Правовідносини, з приводу яких виник спір, на момент оформлення "Висновку по матеріалам службового розслідування ДТП з участю дільничного інспектора міліції Дніпрорудненського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1." (за вих.№16/409 від 29.12.1998) були врегульовані наказом МВС України від 13.01.1994 №18 "Про застосування в підрозділах системи МВС України оголошеного постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.93 №623 Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях і про затвердження Особливостей розслідування та обліку нещасних випадків з особами, які відбувають покарання за вироком суду в установах кримінально-виконавчої системи, якщо ці випадки сталися під час виконання робіт на підприємстві або на території цих установ".

В абз.3 преамбули "Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого 10.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України №623 (яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин і 21.08.2001 втратило чинність), зазначено, що дія цього Положення не поширюється на осіб, які працюють або проходять службу та з якими не укладаються трудові договори на підвідомчих підприємствах і у військових частинах, підрозділах Міноборони, МВС, Держкомкордону, Національної гвардії, СБУ. Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій встановлюється зазначеними органами за погодженням з Держнаглядохоронпраці.

Позивач у позові не погоджується з тим, що у "Висновку за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у зверненні ОСОБА_1." (за вих.№К-254/01/3-16 від 14.12.2016) зазначено: "… що в діях ОСОБА_1, як особи, яка здійснювала керування механічним транспортним засобом, вбачаються порушення вимог п.п.12.1 та 12.3, Правил дорожнього руху України, що знаходиться в безпосередньому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася та її наслідками…", оскільки його не притягали ані до кримінальної, ані до адміністративної, ані до дисциплінарної відповідальності.

Як зазначено у п.12.1 "Правил дорожнього руху", затверджених 31.12.1993 постановою Кабінету Міністрів України №1094 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух.

Відповідно до п.12.3 "Правил дорожнього руху", затверджених 31.12.1993 постановою Кабінету Міністрів України №1094 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Враховуючи знищення, за спливом строку зберігання, матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1, яка мала місце 24.10.1998 на 38 км автошляху Веселе-Василівка Василівського району Запорізької області, надати правову оцінку наявності або відсутності порушень позивачем "Правил дорожнього руху", затверджених 31.12.1993 постановою Кабінету Міністрів України №1094 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не є можливим.

Водночас, норми п.12.1, п.12.3 "Правил дорожнього руху", затверджених 31.12.1993 постановою Кабінету Міністрів України №1094 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мають загальні обов'язки, які повинен виконувати кожен водій, у тому числі й ОСОБА_1

Разом із тим, позивачем не надано до суду доказів відсутності власної провини у травмуванні себе, а також ОСОБА_3, ОСОБА_4

У позові відсутнє будь-яке правове обґрунтування позовних вимог: не зазначено ані статті, ані пункту нормативно-правового акту, яких, на думку позивача, не додержано відповідачами-1,2 під час проведення розслідування нещасного випадку та перевірки за зверненням.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч.2 ст.8 КАС України).

Згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено Європейським судом з прав людини у п.90, п.91 Рішення по справі "Boulois проти Люксембургу" від 03.04.2012 (Заява №37575/04): "… 90.Суд повторює, що для того, щоб застосовувався "цивільний" аспект статті 6 § 1, має існувати спір (у французькій редакції Конвенції - "contestation") про "право", про яке можна говорити, принаймні на обґрунтованих підставах, що воно визнане в національному законодавстві, незалежно від того, чи передбачене воно Конвенцією. Спір має бути справжнім та серйозним; він може стосуватись не лише фактичного існування права, але й його меж та способу його здійснення; нарешті, результат провадження повинен безпосередньо мати вирішальне значення для даного права, а лише незначний зв'язок або віддалені наслідки не є достатніми для того, щоб стаття 6 §1 застосовувалась (див., серед інших джерел, справу "Micallef проти Мальти" [ВП], № 17056/06, § 74, рішення від 15 жовтня 2009 року). 91. Стаття 6 § 1 не гарантує будь-якого конкретного змісту (цивільних) "прав та обов'язків" в матеріальному праві держав-учасниць: Суд не може створити шляхом тлумачення статті 6 §1 матеріальне право, яке не має правової підстави у відповідній державі (див., наприклад, справи "Fayed проти Сполученого Королівства", рішення від 21 вересня 1994 року, § 65, Series A no. 294-B, та "Roche проти Сполученого Королівства" [ВП], № 32555/96, § 119, ECHR 2005-X). Відправною точкою повинні стати положення відповідного національного законодавства та їхнє тлумачення національними судами (див. справи "Masson та Van Zon проти Нідерландів", рішення від 28 вересня 1995 року, § 49, Series A no. 327-A, та "Roche", згадана вище, § 120). Щоб прийняти рішення, відмінне від висновків вищих національних судів, та встановити, всупереч таким висновкам, що вірогідно існувало право, визнане національним законодавством, цей Суд повинен мати вагомі аргументи (там само) …".

У постанові від 15.12.2015 по справі №800/206/15 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням наведеного вище, суд не має можливості визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 24.10.1998 як такий, що трапився при обставинах, пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 24.04.2017.

Суддя О.О. Прасов