Справа № 415/2002/17
Суддя: Фастовець В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10.04.17 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Фастовець В.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 взводу батальйону управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, лейтенанту поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із зазначеною скаргою на підставі ст.ст.288 КУпАП.

Згідно ст.18 ч.1, 22 ч.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення;

місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.

На підставі ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 171-2 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ст. 3 КАС України адміністративний позов звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Статтею 50 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач

Таким чином, справи про адміністративне правопорушення є окремим видом справ, що розглядаються місцевими судами, і не підпадають під поняття адміністративних справ, розгляд яких здійснюється в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1.1 Довідки ВАСУ про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності:

«Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено статтями 218 24417 КУпАП.

У свою чергу, на такі справи не поширюється компетенція адміністративних судів (пункт 3 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС)).

Порядок оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, прийнятих іншими органами (посадовими особами), визначений статтею 288 КУпАП. Відповідно до цієї статті постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено:

… постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, за змістом указаних правових норм, постанови про адміністративні правопорушення, прийняті судом, можуть бути оскаржені в порядку, визначеному КУпАП; для постанов, прийнятих іншими органами (посадовими особами), встановлено альтернативний порядок оскарження: або до виконкому відповідної ради, до відповідної ради, до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи), або до адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС».

Аналогічне положення міститься і у висновку Довідки:

«Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду».

Вказана довідка знаходиться на офіційному сайті ВАСУ, тобто є рекомендованою для користування у роботі http://www.vasu.gov.ua/sudovapraktika/uzagalnennya/adminvidpovid/.

Зі змісту наведеного вбачається, що саме на особі, яка не згодна з постановою про накладення адміністративного стягнення, лежить обовязок подати саме адміністративний позов в порядку, передбаченому КАС, а не скаргу, чолобитну, «прошеніе», «прогон» або будь-яке інше звернення.

Викладене у Довідці цілком кореспондується з відсутністю у судді під час вирішення питання про відкриття провадження у справі права самостійно визначати вид судочинства, в якому особа вважає необхідним розглядати її спір.

Суддя може самостійно визначити вид судочинства тільки коли це неможливо зробити за змістом звернення відсутність посилання на процесуальні норми відповідного кодексу, назва звернення «заява» або «позов» без вказівки «цивільний» чи адміністративний». тощо.

З наданої ж скарги чітко вбачається, що вона подана в порядку КУпАП, про що свідчать назва самого звернення, найменування осіб, які на думку заявника повинні приймати участь у розгляді скарги, посилання на конкретні норми КУпАП, що регулюють порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Будь-яке посилання на КАС України, як на доказ намірів ОСОБА_1 розглядати його скаргу в порядку адміністративного судочинства в ній відсутнє.

Зі скарги також вбачається, що її автор має юридичну освіту, порядок розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності шляхом подачі адміністративного позову визначений законодавством більше 11-ти років, тому звернення зі скаргою є принциповою позицією автора на розгляд справи саме в порядку КУпАП.

Та обставина, що скарга має схожу структуру змісту з адміністративним позовом також не може бути достатньою підставою вважати, що скаржник бажає розглядати її у порядку адміністративного судочинства, бо ця структура співпадає і зі структурою цивільного позову, і із заявою про встановлення юридичного факту, а ще більше на скаргу щодо протиправних дій/бездіяльності органів досудового слідства.

За таких обставин відкриття провадження у справі за приписами КАС неможливе, а діючий КУпАП не передбачає порядок розгляду скарг на постанови про накладення адміністративного стягнення судом.

Виходячи з передбаченого ст.8 Конституції України верховенства права та процесуальних положень судочинства в аналогічних випадках скарга підлягає поверненню з розясненням позивачу його права звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки скарга подана в порядку КУпАП, ухвала не може бути оскаржена в порядку КАС України, проте, виходячи з конституційних засад судочинства, а саме п. 8 ст. 129 Конституції України, дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області.

Додатково слід зазначити, що ця ухвала не є перешкодою в доступі до правосуддя, бо за практикою Європейського суду з прав людини під цим розуміється повна неможливість особи звернутися до суду внаслідок недосягнення певного віку, необхідність попереднього оскарження чи звернення до іншого органу тощо.

У даному випадку особа жодним чином не обмежена у зверненні до суду, єдиною умовою для цього є дотримання передбаченого законодавством порядку звернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 129 Конституції України, суддя

У Х В А Л И В:

Повернути скаргу ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 3 взводу батальйону управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, лейтенанту поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Розяснити його право звернення до суду шляхом подачі адміністративного позову в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: