Справа № 744/224/17
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/224/17
Провадження № 2-а/744/27/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Гнипа О. І.,

при секретарі Шаповал Ю. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Козлова В. В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області про визнання протиправними і скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, пред'явив адміністративний позов до відповідача, Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області, за яким позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 14 лютого 2017 року № 57 «Про винесення недовіри Тимоновицькому сільському голові ОСОБА_1.»; визнати протиправним та скасувати рішення Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 14 лютого 2017 року № 58 «Про припинення повноважень Тимоновицького сільського голови ОСОБА_1.». В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 у адміністративному позові зазначив про те, що 25 жовтня 2015 року громадою Тимоновицької сільської ради він був обраний на посаду сільського голови. 21 лютого 2017 року позивач ознайомився з оскаржуваними рішеннями, які він вважає такими, що прийняті всупереч Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Зокрема, перед ухваленням зазначених рішень не проводилося засідання постійної комісії з питань законності і правопорядку. Посилання у рішеннях на порушення прав і свобод громадян та незабезпечення здійснення наданих позивачеві сільською радою повноважень є загальними й не конкретними, з них незрозуміло яка саме обставина, передбачена ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» слугувала підставою для припинення повноважень сільського голови. Депутат сільської ради, яка ініціювала вирішення питання про недовіру сільському голові та припинення його повноважень, відповідних проектів рішень до сільської ради не подавала, що є порушенням Регламенту Тимоновицької сільської ради. Під час голосування про дострокове припинення повноважень сільського голови було порушено таємницю голосування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав повністю та пояснив про те, що, на його погляд, пред'явлений адміністративний позов підлягає задоволенню по суті за тих же обставин, які викладені у позові.

Представник позивача, за довіреністю ОСОБА_2, у судовому засіданні адміністративний позов теж підтримав повністю та дав пояснення про те, що він вважає рішення, оскаржувані позивачем, такими, що ухвалені всупереч закону.

Представник відповідача, за довіреністю адвокат Козлов Володимир Васильович, у судовому засіданні адміністративний позов не визнав повністю та пояснив про те, що рішення відповідача, які намагається піддати сумніву сторона позивача, він вважає правильними, позаяк вони є мірою політичної відповідальності позивача, що здійснював повноваження Тимоновицького сільського голови.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, убачає за необхідне задовольнити адміністративний позов за наступних обставин.

Позивач територіальною громадою Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області з 2015 року був обраним Тимоновицьким сільським головою та очолював відповідну сільську раду. Поряд з цим, до Тимоновицької сільської ради було обрано 12 депутатів.

14 лютого 2017 року, за відсутності позивача з поважних причин (перебування на лікарняному, копія листка непрацездатності на а.с. 104), Тимоновицькою сільською радою Семенівського району Чернігівської області за участі 11 депутатів були прийняті рішення № 57 та № 58, якими винесено недовіру позивачеві як Тимоновицькому сільському голові та достроково припинено його повноваження на цій посаді, зважаючи на права сільської ради висловити недовіру та припинити повноваження сільського голови, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 26, ч. 2 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», за підґрунтя щодо реалізації цих прав у виді посилання на невизначені у рішеннях дані приєднаних до рішень документів не конкретизованої кількості (копії рішень на а.с. 24, 26).

За таких обставин, згадані рішення, оскаржувані позивачем за адміністративним позовом, не можуть бути визнані судом правомірними з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ч. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», дійсно обумовлене право відповідної ради прийняття рішення про недовіру сільському, селищному, міському голові.

Поряд з цим, диспозицією ч. 2 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені лише у разі: якщо він не дотримується Конституції або законів України; порушує права і свободи громадян; не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

З огляду на наведені вимоги законодавства у контексті адміністративного позову, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем рішення є нічим іншим як актами застосування права (правозастосовними актами), що встановлюють міру юридичної відповідальності сільського голови, юридичним наслідком використання котрої є припинення повноважень цієї посадової особи місцевого самоврядування.

Однак, юридична відповідальність особи має ґрунтуватися не на довільному застосуванні правових норм, а переважно на принципах законності, обґрунтованості, справедливості, доцільності, та невідворотності.

Наведений вище принцип обґрунтованості при застосуванні правових норм полягає в тому, що прийняття правозастосовного рішення (акту) повинне базуватися на основі таких знань про юридично значущі факти, передбачені гіпотезою застосовуваної норми, які є об'єктивно істинними.

Принцип обґрунтованості правозастосовної діяльності означає повне виявлення, ретельне вивчення і використання всіх стосовних ситуації матеріалів, ухвалення рішення тільки на основі достовірних, добре перевірених, не підлягаючих сумніву даних про обставини.

Обґрунтованість правозастосування вимагає точного і своєчасного виконання вимог правових норм, виключення випадків свавілля правозастосовувачів, невмотивованості правозастосовних рішень.

Порушення принципу обґрунтованості при прийнятті правозастосовного акту служить вагомою підставою для його скасування.

Втім, на порушення згаданого принципу обґрунтованості юридичної відповідальності та всупереч приведених вище норм ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ч. 61 Конституції України у рішеннях Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 14 лютого 2017 року № 57 «Про винесення недовіри Тимоновицькому сільському голові ОСОБА_1.» та від 14 лютого 2017 року № 58 «Про припинення повноважень Тимоновицького сільського голови ОСОБА_1.» аніяким, навіть найменшим чином, не згадано які саме норми Конституції чи законів України порушив позивач, у чому полягає його звинувачення в ігноруванні прав і свобод громадян, які конкретно повноваження сільського голови (права чи обов'язки) він неправомірно не реалізував.

Більш цього, як випливає з матеріалів адміністративної справи, відповідач заснував свої оскаржувані позивачем рішення на власній оцінці як судових рішень, котрі на той час ще не набрали законної сили і згодом були скасовані судом апеляційної інстанції (приміром, постанова Семенівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2016 року щодо визнання діянь позивача протиправними (а.с. 32-35), яка була повністю скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року (а.с. 110-115), так і судових рішень, дані яких не можуть бути покладені в основу індивідуальної юридичної відповідальності позивача, адже за ними йдеться про прорахунки Тимоновицької сільської ради Семенівського районного суду Чернігівської області, вчинені без участі позивача (як-от постанова Семенівського районного суду від 23 січня 2017 року щодо зобов'язання Тимоновицької сільської ради надати відповідь на звернення громадянина (а.с. 30-31).

Разом з тим, відповідач оскаржувані рішення, всупереч ще й фундаментального принципу презумпції невинуватості, закладеного у норми ч. 1 ст. 62 Конституції України, обґрунтував також і посиланнями на відомості витягів з кримінальних проваджень (копії, зокрема, на а.с. 46-47), у яких вироки судом, як слідує з наявних матеріалів адміністративної справи, не ухвалені.

Беручи до уваги наведене, суд вважає такі підстави більш ніж достатніми для задоволення адміністративного позову повністю з усіх заявлених позовних вимог.

Задовольняючи позов, суд відкидає висловлені у судовому засіданні аргументи представника відповідача про те, що оскаржувані рішення є наслідком застосування до позивача політичної відповідальності, адже така відповідальність, яка хоча й перетинається із застосованим відповідачем у даному випадку до позивача конституційно-правовим видом юридичної відповідальності (політична та юридична відповідальності у свою чергу є різновидами соціальної відповідальності), але має істотні відмінності, котрі полягають у можливості застосування заходів впливу не за порушення норм права, а ще й, зокрема, за порушення постулатів певної ідеології чи політичної практики суб'єктів політики, за недостатнє розуміння сенсу та наслідків політичної діяльності, хоча й вона реалізовувалася у межах повноважень, визначених законом, що не є цілком допустимим при застосуванні норм ч. 2 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області про визнання протиправними і скасування рішень, - задовольнити повністю.

Рішення Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 14 лютого 2017 року № 57 «Про винесення недовіри Тимоновицькому сільському голові ОСОБА_1.» - визнати протиправним та скасувати.

Рішення Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області від 14 лютого 2017 року № 58 «Про припинення повноважень Тимоновицького сільського голови ОСОБА_1.» - визнати протиправним та скасувати.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області (код за ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження. У разі подання в цей строк апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О. І. Гнип