Справа № 813/1170/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

03 травня 2017 року № 813/1170/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників позивача Семенини В.М., Шийчина М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еней» до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еней» (далі -ТзОВ «Еней») звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - ГУ Держпраці у Львівській області) з вимогою скасувати постанову від 16.03.2017 №8-0185 про накладення на ТзОВ «Еней» штрафу в розмірі 320 000 грн на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

26.04.2017 (вх.№ 9697) позивачем подано, підтримане представниками в судовому засіданні, клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови ГУ Держпраці у Львівській області від 16.03.2017 № 8-0185 про накладення на ТзОВ «Еней» до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі. Клопотання обґрунтовано тим, що нормами чинного законодавства не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх в судовому порядку. Оскільки ТзОВ «Еней» не погоджується з оскаржуваною постановою і не має наміру сплачувати визначений нею штраф у добровільному порядку, існує реальна можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанови відповідача. Примусове виконання оскаржуваної постанови призведе до сплати виконавчого збору у розмірі 10%, тобто 32 000 грн.

Представник позивача Семенина В.М. в судовому засіданні клопотання про забезпечення позову підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Просив клопотання задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Водночас засобами електронного зв'язку 03.05.2017 (вх.№ 1141ел) надіслав заперечення проти клопотання та просив відмовити у вжитті заходів забезпечення позову. Суть заперечень полягає у тому, що у зв'язку із оскарженням ТзОВ «Еней» постанови про накладення штрафу від 16.03.2017 №8-0185, остання не набрала законної сили, тому не відповідає вимогам щодо виконавчого документа, встановленим пунктом 6 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». У зв'язку з цим вказана постанова не пред'являлася ГУ Держпраці у Львівській області на виконання органам державної виконавчої служби.

Суд, розглянувши клопотання про забезпечення позову, заслухавши думку представників сторін та вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про його необґрунтованість, мотивуючи це наступним.

Підстави забезпечення позову визначені частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з якою такі допускаються судом, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності дії суб'єкта владних повноважень.

Частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову.

Предметом оскарження у справі є постанова ГУ Держпраці у Львівській області про накладення штрафу від 16.03.2017 № 8-0185, відповідно до якої на ТзОВ «Еней» накладено штраф у розмірі 320 000 грн.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови позивач обґрунтовує тим, що постанова є виконавчим документом і існує можливість пред'явлення її до примусового виконання.

Відповідно до пункту 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509(далі - Порядок №509), штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб'єкт господарювання або роботодавець повідомляють Держпраці чи її територіальний орган.

Згідно з пунктом 10 Порядку №509постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Відповідно до пункту 11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються, зокрема, органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265Кодексу законів про працю України ).

Оскільки оскаржувана постанова прийнята на підставі абзацу 5 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, то така є виконавчим документом і повинна виконуватися органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій визначені статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною першою цієї статті виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону;6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону;8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» , з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов'язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Аналіз положень Порядку №509 та Закону №1404-VIII свідчить, що такими не передбачено зупинення дії та/або виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Згідно з частиною третьою статті 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Вказане, на думку позивача, є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови ГУ Держпраці у Львівській області про накладення штрафу від 16.03.2017 №8-0185, як це передбачено частиною третьою статті 117 КАС України.

Суд вважає такі доводи помилковими з огляду на наступне.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду.

Вжиття судом заходів забезпечення позову можливо лише за наявності підстав, визначених частиною першою статті 117 КАС України, а саме:

1) існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2)неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову;

3)необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень.

Позивач ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не вказав на жодну з підстав, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, які б зумовили вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб.

Відповідно не надано будь-яких доказів та не наведено жодних аргументів на необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи представника позивача про те, що чинне законодавство не передбачає зупинення дії оскаржуваної постанови і така може бути пред'явлена до примусового виконання до органів державної виконавчої служби, на думку суду, не є підставами, які в розумінні частини першої статті 117 КАС України зумовлюють забезпечення адміністративного позову.

Не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що ГУ Держпраці у Львівській області реалізувало свої повноваження, передбачені пунктом 11 Порядку №509 та подало постанову про накладення штрафу на примусове виконання до відповідного територіального органу ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Навпаки, у запереченні на клопотання про забезпечення позову відповідач ствердив, що у зв'язку із оскарженням ТзОВ «Еней» постанови про накладення штрафу від 16.03.2017 №8-0185, остання не набрала законної сили, тому не відповідає вимогам щодо виконавчого документа, встановленим пунктом 6 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів, у зв'язку з чим не пред'являлася до виконання органам державної виконавчої служби.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що відсутні передбачені частиною першою статті 117 КАС України підстави для вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 165, 167Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Хома О.П.