Справа № 487/5697/16-а
Суддя: Разумовська О. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/5697/16-а
Провадження №2-а/487/42/17
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаїв Бабенко Антона Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаїв Бабенко Антона Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннясерії АР за № 155644 від 01.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, мотивуючи наступним. 01.112.2016 інспектором УПП 1 роти 3 Батальйону Бабенко А.С. була винесена постанова АР за № 155644 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн. З даним порушенням він не згоден, посилаючись на те, що обставини викладені в постанові неповно та не об'єктивно, а саме: працівниками патрульної поліції не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, та не розглянути справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, що порушує ч.2 ст. 254, ст. 256 КУпАП. Крім того, дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» було встановлено з порушенням вимог діючого законодавства, а саме погана видимість знаку через високовольтні дроти. Суду пояснив, що Правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що в його діях не має події правопорушення, тому просить скасувати дану постанову, яку винесену неправомірно.

Позивач до судового засідання з'явився, обставини викладені в позові підтвердив, заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції до судового засідання з'явився, заявлені позовні вимоги не визнавав, заперечував проти задоволення позову, суду надав заперечення на адміністративний позов. Пояснив, що під час патрулювання 01.11.2016 року інспектором Управління патрульної поліції м. Миколаєва Департаменту патрульної поліції батальйону 3 роти 1 капралом поліції Бабенко А.С., разом з ОСОБА_4 було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме водій автомобіля chery kimo, д/н НОМЕР_1, на перехресті вулиць Садової та Кузнецької не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено». Було прийнято рішення зупинити транспортний засіб на п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Після чого поліцейський підійшов до водія. ким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, повідомив суть правопорушення, причину перевірки документів та попросив пред'явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР. Водій виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» додатку 1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КупАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст. 268 КупАп, ст. 63 Конституції України, порядок та строки оскарження постанови. Поліцейський Бабенко А.С. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті. Згідно ст. 285 КупАп позивача було ознайомлено зі змістом постанови та вручено її копію.

Вислухавши думку учасників процесу, показання свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2016 року інспектором Управління патрульної поліції м. Миколаєва Департаменту патрульної поліції батальйону 3 роти 1 капралом поліції Бабенко Антоном Сергійовичем, було винесено постанову серії АР №155644 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 01.11.2016 року о 09.30 годин в м. Миколаєві на перехресті вулиць Садової та Кузнецької водій автомобіля chery kimo, д/н НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив р. 33 п.2.2 ПДР України.

Як вбачається із відеозапису, який був оглянутий в судовому засіданні, автомобіль chery kimo, д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 на перехресті вулиць Садової та Кузнецької в м. Миколаєві не зупинився в зоні дії дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено». При цьому дорожній знак був в зоні видимості водія та встановлений відповідно до вимог діючого законодавства.

Так, відповідно до вимог Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» ДСТУ 4100-2002 п. 10.2.9 Відстань від нижнього краю (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1 - 1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом. повинна становити: - від 1,5 до 2,2 м - у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м - у населених пунктах; - не менш ніж 0,6 м - у разі установлення на острівцях безпеки і на проїзній частині дороги; - від 5,0 до 6,0 м - у разі розміщення над проїзною частиною; у разі розміщення знаків на прогінних конструкціях штучних споруд і за відстані від поверхні дорожнього покриття до низу прогінної конструкції споруди менш ніж 5 м, знаки не повинні виступати за їхній нижній край.

Висоту установлення знаків, розміщених збоку від дороги, визначають від поверхні дорожнього покриття на краю проїзної частини.

Якщо знаки розміщено один під одним, висоту установлення визначають за нижнім знаком. Пунктом 10.4.3 передбачено, що Знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» повинен установлюватись у місцях, де згідно з вимогами п.10.4.2. може бути установлено знак 2.1, але не забезпечено видимість транспортних засобів, які наближаються дорогою, що перетинається.

Перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перехрестями зі складним плануванням, знак 2.2 повинен установлюватись з табличкою 7.8.

Знак 2.2 повинен установлюватись у місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, забезпечено видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається.

Знак 2.2 допускається встановлювати перед залізничними переїздами без охорони і перед тими, які не облаштовані світлофорною сигналізацією у тому разі, коли водій, який перебуває від переїзду на розрахунковій відстані видимості дороги, бачить поїзд, що перебуває на відстані не більшій як 50 м від переїзду. Знак 2.2 допускається установлювати також у разі виконання робіт на переїзді. Знак у цьому разі установлюють на відстані 10 м до найближчої рейки.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабмін віл 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. В нашому випадку водій міг створити такі умови іншим учасникам дорожнього руху, які рухались по перехрещуваній проїзній частині.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Проте, гр. ОСОБА_1 не стежив за дорожньою обстановкою, не помітив дорожнього знаку або проігнорував його вимоги.

Згідно з п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 2.2 Проїзд без зупинки заборонено" Додатку 1 ПДР України забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Вимога знаку дати дорогу акцентує увагу водіїв на небезпеку даного місця на дорозі й необхідності суворого виконання вимог Правил.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 (далі - Рішення). Рішення було прийнято до змін внесених 14.07.2015 р, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема ст.ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП.

Описане в Рішенні питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місця вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року. Так ст. 258 було доповнено другою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за частинами 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Ч. 4 ст. 258 КУпАП вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

П. 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП. то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Аналізуючи вищенаведене, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу.

Щодо повного всебічного з'ясування обставин, що мали значення для вирішення справи. Згідно з ст. 33 КУпАП. при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому вважаємо, що стягнення було накладено правомірно. Законодавець запровадив таке виключення, тому що санкції за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не є відносно визначеними, тому враховувати особу правопорушника, ступінь його вини та інше немає сенсу, все одно покарання - штраф 255 гривень.

Також, відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Таким чином, співробітником патрульної поліції м. Миколаєва правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

У своїх поясненнях позивач зазначає, що дорожній знак встановлений з грубим порушенням національного стандарту ДСТУ 4100-2014. Відповідно до дослідженого в судовому засіданні проекту розташування дорожніх знаків на вул. Скороходова(Кузнецька)-Садова, погодженого з начальником УДАІ УМВС України в Миколаївській області, дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» було встановлено згідно ДСТУ України, від учасників дорожнього руху оглядовість вищевказаного дорожнього знаку не обмежена та зазначений дорожній знак встановлено легально.

Таким чином, за вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаїв Бабенко Антона Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає чинності через 10 днів з моменту її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, передбачений ст. 186 КАС України.

Суддя О.Г. Разумовська