Справа № 750/1542/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/1542/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А
25 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді: Безименної Н.В.
суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря Панчук А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :
В лютому 2017 року позивач звернувся в Деснянський районний суд м. Чернігова з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 березня 2017 року позов задоволено:
визнано незаконними дії Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
зобов`язано Чернігівське об`єднане управління пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 23.11.2016 року.
Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини та наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення (а.с.12 ).
17.02.2014 року, позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно до ст. 49 Закону № 796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Згідно ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».
Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Аналогічну позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року № К/800/8387/15.
Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, на 5 років.
В пункті 7 Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Таким чином, зі змісту пункту 7 вказаного Порядку слідує, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно з довідкою Виробничого підрозділу моторвагонного депо Чернігів від 07.02.2017 року № 172 позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС Ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 року № 1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173:
30 липня 1986 року, 17 серпня 1986 року, 03 вересня 1986 року, 12 вересня 1986 року, 02 грудня 1986 року, 05жовтня 1986 року, 17 грудня 1986 року;
січень 1988 року 1,8 год, лютий 1988 року 17,5 год., березень 1988 року 7,5 год, червень 1988 року - 37,62 год, жовтень 1988 року 2,2 год., листопад 1988 року 2,2 год., жовтень 1990 року 6,3 год., вересень 1992 року 0,9 год., жовтень 1992 року 1,0 год., листопад 1992 року 0,4 год. (а.с. 14) .
Як вбачається з довідки виробничого підрозділу моторвагонного депо Чернігів Регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 1323 від 09.11.2016 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в основному локомотивному депо Чернігів на посаді помічника машиніста за період з 14.08.1981 року по 15.05.1990 року, з 15.05.1990 року по 06.10.1990 року виконував роботи передбачені списком № 2 (а.с. 9).
29.10.1991 Локомотивним депо Чернігів було видано наказ про оплату за роботу у 30-ти кілометровій зоні за 1986 рік відповідно до карточок дозиметричного контролю (а.с. 16).
В карточці дозиметричного обліку за 1986 рік зазначено, що ОСОБА_1 03.07.1986 року, 17.08.1986 року, 03.09.1986 року, 12.09.1986 року, 02.12.1986 року, 05.10.1986 року, 17.12.1986 року працював в зоні ЧАЕС 2,2 години та отримав 25,6 мікроренген. За 1987 рік отримав 0,04 мікроренген в зоні ЧаЕС. За 1998 рік (січень 1988 року, лютий 1988 року, березень 1988 року, червень 1988 року, жовтень 1988 року, листопад 1988 року) пропрацював 68,8 год отримав 4,13 мікроренген в зоні ЧаЕС. За 1990 рік (жовтень 1990 року) пропрацював 6,3 год., отримав 0,25 мікроренген в зоні ЧаЕС. За 1992 рік (вересень 1992 року, жовтень 1992 року та листопад 1992 року) пропрацював 8,6 год., отримав 0,13 мікроренген в зоні ЧАЕС (а.с. 17).
Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що при проведенні зустрічної перевірки довідки № 693 від 31.05.2007 встановлено відсутність записів щодо направлення та перебування працівників в 30 км зоні в картці форми Т-2 та книгах наказів по локомотиву в депо, оскільки така довідка в матеріалах справи відсутня.
Таким чином, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а поданими ним документами підтверджено період роботи та населений пункт, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 березня 2017 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 27 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю. Кучма

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.