Справа № 591/2223/17
Суддя: Кривцова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2223/17
Провадження № 2-а/591/379/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Гребенькової О.М.

представника позивача Чхун С.А.

відповідача ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Управління державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Республіка Гана ОСОБА_2 про продовження строку перебування громадянина Республіка Гана у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

ВСТАНОВИВ :

Управління державної міграційної служби України в Сумській областізвернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіка Гана ОСОБА_2 про продовження строку перебування його у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2016 року громадянин Республіка Гана ОСОБА_2 примусово видворений за межі території України та затриманий з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. За вказаною постановою суду 10 листопада 2016 року ОСОБА_2 було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Шестимісячний строк, на який може бути затримано та поміщено особу, спливає 10 травня 2017 року.

Позивач вказує, що до Посольства Республіка Гана в Україні направлялися повідомлення про те, що на території України незаконно перебуває громадянин Республіки Гана ОСОБА_2, однак сприяння у поверненні ОСОБА_2 на батьківщину з боку Посольства не було, будь-якої відповіді з Посольства Республіки Гана не отримано. Крім того, позивач звертався до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України щодо забезпечення за рахунок держави Україна проїзним квитком ОСОБА_2 для повернення в Республіку Гана. Однак на сьогоднішній день це питання не вирішено.

Оскільки питання щодо забезпечення видворення відповідача не вирішено, посилаючись на ч. 7 ст. 183-7 КАС України позивач просить продовжити строк перебування громадянина Республіка Гана ОСОБА_2 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на три місяці, тобто до 10 серпня 2017 року.

Представник позивача Чхун С.А. позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, заявлений позов не визнав, просив залишити його в України та не видворяти за межі території України. Свою позицію аргументував тим, що він не закінчив шостий курс навчання у вищому навчальному закладі у 2014 році, так як ц нього не стало коштів для оплати навчання на шостому курсі. Особа, яка надала йому кошти на навчання, вимагає повернути сорок тисяч доларів, які він отримав у борг для навчання, та погрожує, і він побоюється за своє життя на батьківщині. Просить надати йому час закінчити навчання в України, оскільки кошти на навчання йому надішле кузен з Італії. Будь-яких доказів на підтвердження своїх слів відповідач не надав, пояснив, що таких доказів немає, що є лише номер телефону кузена з Італії. На запитання суду пояснив, що він не вживав будь-яких заходів для того, щоб легалізувати своє перебування в Україні з 2014 року, так як не мав коштів, а його кузен на той час також не міг йому допомогти.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що відповідач у справі громадянин Республіка Гана ОСОБА_2 потрапив на територію України законним шляхом, однак дозволений строк його перебування на території України закінчився, і до 01.08.2015 року відповідач добровільно територію України не залишив, а став проживати нелегально.

Вказані обставини встановлені постановою Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2016 року, згідно якої громадянин Республіка Гана ОСОБА_2 примусово витворений за межі території України та затриманий з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (а.с.5-6).

11 листопада 2016 року відповідача було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: с. Розсудів, вул. Лісна, 5 Ріпкинського району, Чернігівської області (а.с.9).

11 листопада 2016 року, з метою виконання постанови Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2016 року, Управління ДМС України в Сумській області звернулося з повідомленням до Посольства Республіка Гана, в якому повідомило, що громадянина Республіка Гана ОСОБА_2 затримано та поміщено до Чернігівського ПТПІ з метою забезпечення примусового видворення за межі України (а.с.10).

На даний час відповіді не отримано, що не сприяє виконанню рішення суду про видворення відповідача за межі України.

Судом встановлено, що в березні та квітні 2017 року Управління ДМС зверталося до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України (а.с.12,13) з проханням забезпечити відповідача квитками, для повернення на батьківщину за рахунок коштів бюджету. На час розгляду справи відповідь не надійшла.

10 травня 2017 року закінчується строк затримання відповідача та перебування останнього у Чернігівському ПТПІ.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Європейський суд з прав людини у п. 42, 45 рішення від 26 червня 2014 року у справі „Ливада проти України" зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996р.) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001р.) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина, то таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Судом встановлено, що громадянин Гани ОСОБА_2 з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 7 ст.183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Враховуючи, що відсутня будь-яка інформація з країни громадянської належності відповідача, необхідна для ідентифікації особи, та не надано відповіді з Посольства Республіки Гана на запит міграційної служби, відсутня співпраця з боку самого відповідача в питанні його повернення до Республіки Гана, дані умови є умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, то відповідно до законодавства є підстави для продовження строку перебування іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та продовження строку перебування громадянина Республіка Гана ОСОБА_2 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на три місяці.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства, які підлягають примусовому видворенню, про продовження строку такого затримання.

З урахуванням вищезазначеного, дану постанову слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-7, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Управління державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина Республіка Гана ОСОБА_2 про продовження строку перебування громадянина Республіка Гана у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити.

Продовжити строк перебування громадянина Республіка Гана ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 3 (три) місяці, а саме до 10.08.2017 року.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Копію постанови невідкладно вручити особам які брали участь у справі.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повна постанова складена 05 травня 2017 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В.Кривцова