Справа № 804/1485/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 р. Справа № 804/1485/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
секретаря судового засідання Вербного Д.С.
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
представник відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Прогрес» про тимчасове зупинення виробництва,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 804/1485/16. Цією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати заперечення проти позову та докази на підтвердження обставин, викладених у запереченнях.
До суду надійшли заперечення Публічного акціонерного товариства «Прогрес» проти заявленого адміністративного позову. Відповідач зазначив, що підприємство не здійснює експлуатацію стаціонарних джерел викидів без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Також, відповідач зазначив, що ПАТ «Прогрес» не здійснює виробництво (виготовлення) або реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 9-Б (проммайданчик - 2), оскільки вказаний проммайданчик - 2 ним переданий в оренду ТОВ «Згода-Плюс» строком до 30.07.2017, згідно договору оренди нежитлових приміщень № 160-14 від 01.09.2014.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року призначено справу № 804/1485/16 до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 травня 2016 року.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача проти позову заперечили та просили суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав.
В ході перевірки встановлено, що матеріали інвентаризації викидів, на підставі яких отримано діючі дозволи на викиди, не відповідають фактичному стану підприємства за переліком джерел викидів та джерел утворення викидів та їх місцем розташування. Позивачем встановлено порушення вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Закону України «Про екологічну експертизу».
Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадян субєкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких повязана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобовязані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо.
Згідно зі ст. 11 означеного Закону, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого субєкту господарювання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Відповідно до п. 2 Порядку проведення та оплати робіт, повязаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ організацій та громадян підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №302 (далі Порядок), дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям експлуатувати обєкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
Як випливає з наведених норм чинного законодавства, підприємство має право експлуатувати обєкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, лише на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого в установленому порядку. Тобто, отримання дозволу на викиди є обовязковим за наявності наступних умов: експлуатація певних обєктів, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря під час експлуатації таких обєктів.
Пунктом 4 Порядку передбачено, що для отримання дозволу субєкт господарювання повинен провести інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання.
Суд критично оцінює доводи позивача про експлуатацію відповідачем джерел викидів без відповідного дозволу, оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що розкроювальний верстат «Rover», розкроювальний центр «Holzma», розпилювальний центр «Altendorf», 2 фрезерні верстати, свердлильний верстат «Vitap», 2 свердлильні прохідні верстати «Homag» - є обладнанням, яке обєднане в одну аспіраційну установку, з фільтром тонкого очищення, що працює по замкненому циклу, очищене повітря повертається у цех, що також вбачається із довідки підприємства. Таким чином, вищезазначене обладнання відповідача викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря не здійснює та не порушує умови вже отриманих раніше дозволів на викиди.
Щодо штампувальних пресів, які за твердженнями позивача, є джерелом утворення викидів на підприємстві, то як вбачається з матеріалів справи, штампувальні преса мають електромеханічне та пневматичне управління для холодної штамповки. В результаті їх роботи забруднюючі речовини не утворюються та викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря не здійснюють.
Із наданих відповідачем доказів встановлено, що фуговальний верстат має замкнуту систему очистки через тканинні фільтри, а тому викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря не здійснює, отже дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря не потребується.
Судом встановлено, що обладнання свердлильний верстат, 2 фрезерні верстати, 2 шліфувальні верстати, 2 пили перенесено з джерела неорганізованих викидів № 22, для якого не встановлюються граничнодопустимі викиди забруднюючих речовин. Дане обладнання працює по замкненому циклу очищення повітря, з фільтрами тонкої очистки, яке після очищення повертається у цех, що підтверджується наданими відповідачем доказами, які містяться в матеріалах справи.
Таким чином, вищеперелічене обладнання викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря не здійснює, а отже умови вже отриманих раніше дозволів на викиди не порушуються.
Щодо решти обладнання: токарний, фрезерний, свердлильний, шліфувальний, 2 заточних верстати, відповідачем зазначено, що вказане обладнання перенесене з джерела неорганізованих викидів № 29 у приміщення у звязку з тим, що воно не підключене до систем живлення, на підприємстві відповідача воно не використовується, а отже і не порушує умов вже отриманих раніше дозволів на викиди.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не здійснює виробництво (виготовлення) або реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 9-Б (проммайданчик 2), оскільки у 2014 році відповідачем передано в оренду зазначений проммайданчик-2 Товариству з обмеженою відповідальністю «Згода-Плюс», строком до 30.07.2017 згідно договору оренди нежитлових приміщень №160-14 від 01.09.2014 (а.с. 82 87). За умовами вказаного договору відповідальність за дотримання вимог законодавчих і нормативних актів з екологічної безпеки на обєкті оренди несе орендар.
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011.
Пунктом 4.2 вказаного Положення, передбачено, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства.
Відповідно до пункту 6.4 вказаного Положення Держекоінспекція у Дніпропетровській області для виконання покладених на неї завдань проводить перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;
- забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;
- викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.
- джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Приписами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що доводи позивача, викладені в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами щодо порушення ПАТ «Прогрес» вимог природоохоронного законодавства України спростовані наявними в матеріалах справи документами та встановленими під час розгляду фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність відмови в їх задоволенні повністю.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
У відповідності до ч.2 ст. 88 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
За вказаних обставин, оскільки позивачем не сплачено судовий збір у встановлений судом строк, то останній підлягає стягненню з позивача за наслідками розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Прогрес» про тимчасове зупинення виробництва відмовити повністю.
Стягнути з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь державного бюджету України судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13 червня 2016 року.

Суддя ОСОБА_4