Справа № 205/9057/16-а(2а/205/38/17)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2017 рокусправа № 205/9057/16-а(2а/205/38/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2017 р. у справі № 205/9057/16-а(2а/205/38/17)

за позовом ОСОБА_2

до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі

про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

"02" грудня 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі в якому просив визнати протиправними дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП щодо позивача та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАА №036410 за ч.1 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_3, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю винесення спірної постанови, оскільки фактично правопорушення позивачем не скоювалось.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2017 р. у справі № 205/9057/16-а(2а/205/38/17) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст. 126 КУпАП - задоволено.

Судом встановлено, що спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності через не виконання вимог дорожнього знаку (рух праворуч) та відсутність полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності. Суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, отже відсутні будь-які докази притягнення позивача до будь-якого іншого адміністративного правопорушення, наслідок чого мало б місце притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто ненадання страхового полісу, оскільки відповідний страховий поліс пред'являється при складанні протоколу про порушення ПДР та оформленні ДТП, за таких обставин, судом визнано, що позивач не мав пред'являти страховий поліс, а отже штраф накладено безпідставно.

Наведене обумовило прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2017 р. у справі № 205/9057/16-а(2а/205/38/17), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що відсутність страхового полісу, є окремим самостійним правопорушенням, вчинення якого не заперечується позивачем, а отже притягнення до адміністративної відповідальності є правомірним.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наявними підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 (рух праворуч) та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив ПДР п.2.1 .

Внаслідок чого відносно позивача винесено постанову Серії ЕАА № 036410 від 22.11.2016 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Не погодившись з винесеним рішенням позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст..16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст..53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з огляду на обставини, які викладені в оскарженій постанові інспектора патрульної поліції та враховуючи об'єктивну сторону правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, колегія суддів вважає, що фактично позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, яке полягало у не пред'явленні для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, судова колегія вважає безпідставним висновки суду першої інстанції щодо відсутності, у спірному випадку, правових підстав для перевірки наявності у позивача полісу обов'язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов'язком водія мати при собі поліс обов'язкового страхування та пред'являти його на вимогу працівників поліції.

Посилання суду першої інстанції на положення п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на думку колегії суддів, не може свідчити про відсутність в інспектора патрульної поліції повноважень для здійснення перевірки наявності у водія полісу обов'язкового страхування.

Так, пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на який посилався суд першої інстанції, передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

В той же час, пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким чином, вказаною нормою права визначено обов'язок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред'явлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути пред'явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Системний аналіз норм права Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов'язки водіїв транспортних засобів, колегія суддів приходить до висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. На думку колегії суддів п.21.2 ст.21 Закону, як закону, що регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов'язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Крім того, положення ч.1 ст.126 КУпАП, в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови, передбачають відповідальність за сам факт відсутності або не пред'явлення для перевірки полісу обов'язкового страхування, без такої умови, як «у випадках, передбачених законодавством».

З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2017 р. у справі № 205/9057/16-а(2а/205/38/17) - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2017 р. у справі № 205/9057/16-а(2а/205/38/17) - скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко