Справа № 725/1175/17
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1175/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Слободян В.О.,

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Рачук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище адміністративним позовом.

Посилався на те, що 24 лютого 2017 року постановою заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінським О.С. його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 712 893 грн. 87 коп.

Згідно вказаної постанови ним було вчинено правопорушення - дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 712 893 грн. 87 коп., шляхом надання документа - паспорта громадянина Румунії, під час ввезення на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» транспортного засобу марки «FORD TRANZIT», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи при цьому статус громадянина України.

Разом з тим, вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, через відсутність в його діях ознак порушення митних правил, необ'єктивність та неповноту провадження в справі, необ'єктивність її розгляду, невідповідність висновків викладених у постанові фактичним обставинам справи.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці ДФС від 24 лютого 2017 року в справі про порушення митних правил №0171/408020301/17 закривши провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та підтвердив викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької митниці ДФС - Рачук О.В. заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, в тому числі матеріали адміністративної справи за №0171/408020301/17 відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що 24 лютого 2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ст.485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме: 712893 грн. 87 коп. (а.с.5-7). Постанова була прийнята на підставі протоколу про порушення митних правил №0171/408020301/17 року (а.с. 35).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою притягнення до адміністративної відповідальності позивача стало те, що останній, маючи статус «громадянина-резидента», вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в розмірі 237 631 грн. 29 коп., шляхом надання паспортного документу громадянина Республіки Румунія на ім»я «Budei Vasile», в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля марки «FORD TRANZIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в режимі «тимчасове ввезення», згідно положень ст.380 МК України в порядку, передбаченому для «громадян - нерезидентів».

Таким чином, відповідач дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 під час переміщення транспортного засобу марки «FORD TRANZIT» через митний кордон України надав документ - паспорт громадянина Румунії, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

Згідно службової записки начальника Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання орієнтована сума митних платежів, які необхідно сплатити громадянином України ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «FORD TRANZIT» реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 237 631 грн. 29 коп. (а.с.62)

Отже, на думку митного органу, позивач вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у сумі 237 631 грн. 29 коп.

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні обставини, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З урахуванням положень наведених у ст.ст.458, 485 МК України, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, виходячи з наступного:

Так, відповідно до п.п. «в» п. 33, п.50 ч.1 ст.4 МК України «нерезиденти» це фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

«Резиденти» - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Частиною 3 ст.380 МК України визначено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Аналізуючи ст.380 МК України слід зазначити, що законодавець спростив тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування, порівняно з громадянами - резидентами. Крім того, для громадян України діє візовий режим перетину кордону України та Румунії.

Згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, позивач під час митного контролю надав паспорт громадянина Румунії, при наявності у нього громадянства України.

Об'єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв'язок між діянням та наслідками.

Із диспозиції ст. 485 МК України вбачається, що остання передбачає умисну форму вини, яка спрямована на неправомірне звільнення від сплати податків або зменшення їх розміру.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак на думку суду, вказані дії ОСОБА_1 не можуть розцінюватися, як ухилення від сплати митних платежів.

Як вбачається з виписки з даних диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску та за даними журналу пункту пропуску позивач неодноразово переміщував через митний кордон України вказаний вище транспортний засіб в режимі як в'їзду такі і виїзду, при цьому в різних випадках пред'являв як паспорт громадянина України так і громадянина Румунії без певної встановленої послідовності.

Наведене свідчить про те, що будучи громадянином як України та і Румунії, позивач не приділяв особливого значення за паспортом якої держави він перетинає державний кордон України, при цьому ним було своєчасно реекспортовано вказаний вище транспортний засіб, що вказує на те, що він не передбачав необхідності сплати будь-яких митних платежів.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 скористався паспортом громадянина Румунії тільки для того, щоб спростити порядок перетину кордону та митного оформлення.

Варто також зазначити згідно з частиною 4 статті 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, оскільки обов'язковою ознакою складу адміністративного правопорушення є наявність вини в діяннях особи, що не було доведено Чернівецькою митницею ДФС при винесенні постанови від 24 лютого 2017 року.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.162 КАС України, в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Окрім того, варто зазначити, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про порушення митних правил в частині строку розгляду такої справи, що встановлений статтею 525 Митного кодексу України і не може перевищувати п'ятнадцяти днів з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про порушення митних правил №0171/408020301/17 складено 01 лютого 2017, останні дії по цьому протоколу та митному провадженню датовані 10 лютого 2017 року, а постанову винесено 24 лютого 2017 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування постанови у справі про порушення митних правил, оскільки відповідачем не надано доказів, передбачених ст. 251 КУпАП та ст. 69 КАС України щодо спростування доводів позивача та доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог позивача про закриття провадження у справі про порушення митних правил, виходячи з наступних підстав:

Так, ч. 1 ст. 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України розглядаються органами доходів і зборів.

Отже, вирішення питання щодо закриття провадження у справі про порушення митних правил за ст. 485 МК України не відноситься до компетенції суду, а входить до обов'язків відповідача та реалізується в процесі здійснення ним провадження у справі про порушення митних правил, суд в даному випадку лише перевіряє відповідність прийнятного органом доходів і зборів рішення вимогам чинного законодавства.

Оскільки судом не розглядалась справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому не в компетенції суду закривати відносно нього справу.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 270, 271, 377, 380, 458, 467, 485, 494, 495, 525, 531 МК України, ст.ст.8, 33, 38, 165-1, 247, 251, 278, 280 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 10, 11, 69, 70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С., щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0171/408020301/17 від 24 лютого 2017 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 485 МК України.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Войтун О. Б.