Справа № 809/470/17
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Справа № 809/470/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Фітель В.С.,

за участю:

представника позивача - Пазинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, вул. Б.Хмельницького, 3,м. Коломия,Івано-Франківська область,78200

до відповідача: ОСОБА_2, с.Річка,Косівський район, Івано-Франківська область,78643

про стягнення заборгованості в сумі 17507,07 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Коломийська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті єдиного податку в сумі 17507,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення статтей 16, 295 Податкового кодексу України не сплачено узгоджену суму самостійно задекларованого податкового зобов'язання з єдиного податку за 2013 рік в сумі 5954,44 грн. 2014 рік в сумі 11666 грн., та 386,63 пені Загальна сума заборгованості 17507,07 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належний чином. На адресу суду направив клопотання в якому вказав про те, що ним вчиняються дії спрямовані на погашення податкового боргу, у зв'язку з чим, втретє просив розгляд справи відкласти.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому, на підставі вищенаведеної норми, враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, а також безпідставність заявленого відповідачем клопотання, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 11.08.2003 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.8-10) та перебуває на обліку в Коломийській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 10.1.2. пункту 10.1. статті 10 Податкового кодексу України визначено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до приписів пункту 291.3. статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності зі сплати єдиного податку. Відповідно до вказаної заяви відповідач відноситься до другої групи платників єдиного податку, а ставка єдиного податку встановлена для відповідача згідно обраного виду господарської діяльності визначена в розмірі 15 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно пункту 294.1. статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

За змістом пункту 293.1 статті 293 згаданого Кодексу ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

Згідно п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є ( п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України).

ОСОБА_2 до контролюючого органу подано декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2013-2014 роки, в яких самостійно визначено суму єдиного податку, що підлягала сплаті (а.с.14-25).

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідачем порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по єдиному податку в розмірі 17507,07 грн., що стало підставою для нарахування пені 386,63 грн.

У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв'язку з несплатою відповідачем самостійно задекларованого грошового зобов'язання, контролюючим органом вручено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" за №55-25 від 20.02.2014, згідно якої загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 20.02.2014 становила 10 754,44грн. (а.с. 26). На час розгляду справи податкова вимога є неоскаржена та невідкликана.

Проте, зазначену в вимозі суму податкового боргу відповідач не погасив.

Сума заборгованості, яка облікується за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на момент подання адміністративного позову становить 17507,07 грн., що також підтверджується обліковою карткою платника податків.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами в частині адміністрування податків і зборів є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну податкову політику, його територіальні органи.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень.

Таким чином, позов Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17507,07 грн. підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 17 507 (сімнадцять тисяч п'ятсот сім) гривень 07 копійок з розрахункових рахунків у банках, які його обслуговують та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 10.05.2017.