Справа № 2а-1670/402/12
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Київ К/9991/81044/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Бившевої Л.І. (головуючого), Борисенко І.В., Шипуліної Т.М.,

за участю судового засідання Шевчук П.О.,

представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт"

на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2012 року

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року

у справі № 2а-1670/402/12

за позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт"

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2012 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція у Полтавській області (далі - ОДПІ, позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" (далі - ТОВ "Сільгосппродукт", відповідач) податкового боргу на загальну суму 4862781,49 грн., що включає заборгованість з податку на додану вартість в сумі 1860624,83 грн. та з податку на прибуток - 3002156,66 грн.

На обґрунтування позову ОДПІ зазначає, що ТОВ "Сільгосппродукт" має податковий борг, а вжиті податковим органом з метою стягнення цього боргу шляхом вручення 29 червня 2011 року товариству податкової вимоги від 24 червня 2011 року № 1379/1394 на суму 4856771,22 грн. до позитивного результату не призвели - ТОВ "Сільгосппродукт" податковий борг не сплатило.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2012 року позов ОДПІ задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Сільгосппродукт" податковий борг з податку на додану вартість у сумі 1792914,83 грн. та з податку на прибуток - 3002156,66 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з ТОВ "Сільгосппродукт" податкового боргу з податку на прибуток у сумі 933,60 грн. та в цій частині прийняте нове рішення про відмову у позові, в іншій частині судове рішення першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ "Сільгосппродукт", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та залишити позов без розгляду з підстав пропуску процесуального строку на звернення до суду, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд касаційної скарги здійснено у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що у зв'язку з неповною та несвоєчасною сплатою відповідачем самостійно узгоджених податкових зобов'язань у 2011 році з податку на додану вартість (230715,00 грн.) та з податку на прибуток (2817,00 грн.), а також сум податкових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 17 грудня 2009 року № /0/4013, № /0/4014, які були узгоджені в процедурі судового оскарження, у ТОВ "Сільгосппродукт" утворився податковий борг щодо сплати зазначених податкових платежів.

Після відкриття провадження у цій справі за позовом ОДПІ про стягнення податкового боргу на загальну суму 4862781,49 грн. товариство у січні та лютому 2012 року сплатило податок на додану вартість у сумі 46710,00 грн. та 21000,00 грн. відповідно, у зв'язку з чим заборгованість з податку на додану вартість, належна до стягнення, підлягає зменшенню на 67710,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановивши у судовому процесі вищенаведені обставини, виходив з того, що ОДПІ дотримано вимоги податкового законодавства щодо процедури стягнення в примусовому порядку з платника податків суми податкового боргу.

Скасовуючи судове рішення першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що узгоджена сума податкових зобов'язань, визначена податковими повідомленнями-рішеннями від 17 грудня 2009 року № /0/4013, № /0/4014, становила 5265520,05 грн., оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 травня 2012 року № К/9991/25543/11 скасовані постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2011 року у справі № 2а-966/10/1670 про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Сільгосппродукт" про скасування податкових повідомлень-рішень від 17 грудня 2009 року № /0/4013, № /0/4014, а матеріали справи направлено на новий розгляд. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2012 року у справі № 2а-1670/4187/12, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2012 року, позов ТОВ "Сільгосппродукт" задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ОДПІ від 17 грудня 2009 року № /0/4013 в частині визначення податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) у сумі 933,60 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Нормами пунктів 1.2 та 1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ (втратив чинність з 01 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України; далі - Закон № 2181-ІІІ) визначені поняття "податкове зобов'язання" як зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України; а "податковий борг (недоїмка)" як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 ст. 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених пп. 5.2.2 цього пункту (пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 закону № 2181-ІІІ).

Згідно з пп. 5.2.4 цього пункту при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків (пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181-III).

Аналогічні положення закріплені пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, згідно з яким податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пп. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абзац 1 п. 95.3 цієї статті).

Встановивши факт несплати відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, суди зробили правильний висновок про обов'язок відповідача сплатити ці суми до бюджету.

Доводи відповідача, якими він обґрунтовує свою касаційну скаргу про пропуск ОДПІ строку звернення до суду, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 цієї статті передбачає можливість встановлення іншими законами строків звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, строк на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу до 01 січня 2011 року був встановлений пп. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону № 2181-ІІІ тривалістю 1095 днів.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції до внесення змін Законом України від 07 липня 2010 року № 2453-VI у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 цієї статті).

Оскільки ОДПІ з позовом про стягнення сум податкових зобов'язань, які були самостійно узгодженими позивачем у податковому обліку та узгоджені в судовому порядку, починаючи з червня 2011 року та з 30 березня 2011 року відповідно, звернулась 23 січня 2012 року, строк звернення до суду не був пропущений.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2012 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року у справі № 2а-1670/402/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.І. Бившева

Судді І.В. Борисенко

Т.М. Шипуліна