Справа № 446/1565/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4095/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Кам'ян-ка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року в адміністративній справі № 446/1565/16-а за позовом ОСОБА_2 до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 р. ОСОБА_2 звернулася до Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправними дії Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі - Кам'янка-Бузьке ОУПФУ) щодо невиплати їй підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати Кам'янка-Бузьке ОУПФУ виплатити їй недоотримане підвищення до пенсії за період з 01 серпня 2013 року по 30 липня 2016 року, на суму 8648,25 грн та виплачувати в подальшому.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона отримує пенсію за віком з урахуванням підвищення до пенсії як реабілітованій особі, розмір якої не відповідає розміру, встановленому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Кам'янка-Бузького ОУПФУ щодо невиплати ОСОБА_2 надбавки до пенсії як члену сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 12.02.2016 р., з урахуванням виплачених сум.

Зобов'язано Кам'янка-Бузьке ОУПФУ проводити нарахування та виплату ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25 % мінімальної пенсії з віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 12.02.2016 р., з урахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

У решті позовні вимоги залишено без розгляду.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило Кам'янка-Бузьке ОУПФУ, яке вважає, що при винесенні вказаної постанови судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, також порушено норми матеріального та процесуального права.

Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що виплата позивачу підвищення до пенсії в розмірі 43,52 грн здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є реабілітованою особою на підставі статті 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій України», перебуває на обліку в Кам'янка-Бузькому ОУПФУ і отримує пенсію за віком, з урахуванням підвищення до пенсії примусово переселених членів сім'ї реабілітованих у розмірі 43,52 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Вважаючи, що підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину їй виплачують у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позовні вимоги позивача є підставними, а відповідач у спірних правовідносинах діяв не у спосіб, визначений законодавством.

Разом з тим, суд залишив без розгляду на підставі статті 100 КАС України позовні вимоги в частині виплати підвищення до пенсії з 01.08.2013 р. по 12.02.2016 р., як такі, що подані після закінчення шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 КАС України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров'я, освіти, соціального обслуговування та інших.

Згідно з пунктом 6 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач отримує підвищення до пенсії у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», підпунктом 2 пункту 4 якої передбачено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40 грн, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн.

Частиною третьою статті 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами та враховуючи, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають саме положення вказаного Закону, а не зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, є підстави для зобов'язання Кам'янка-Бузького ОУПФУ здійснити позивачу перерахунок і виплату підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, у межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року в адміністративній справі № 446/1565/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Ухвала в повному обсязі складена 10 травня 2017 року.