Справа № 806/934/17
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Житомир справа № 806/934/17

категорія 6.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Кривенко Л.М.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування декларації,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта за № ЖТ реєстраційним № ЖТ 34 від 16.06.2016, поданої ОСОБА_2 на об'єкт "Прибудова до 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1". В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому на праві власності належить частина будинку АДРЕСА_1, інша частина указаного будинку належить його сестрі ОСОБА_2. Вказує, що останні два роки третьою особою проводяться будівельні роботи без урахування будівельних норм в частині навантажень на старі несучі стіни, фундамент, тощо, які створюють неможливі та ненормальні умови для його проживання.

Позивач та його представника у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники третьої особи у судовому засіданні заперечили проти позову та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 0,64 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.10.1996 та договором дарування частини житлового будинку від 21.04.2008.

0,36 частини указаного житлового будинку належить на праві власності ОСОБА_2.

29.12.2012 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_2 з будівництва прибудови до 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за № ЖТ7 (а.с. 14-15).

02.07.2014 управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання з будівництва прибудови до 1/2 житлового будинку за № ЖТ78. Не погодившись із реєстрацією указаної декларації, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівельні роботи на якому виконувались на підставі повідомлення про початок їх виконання та її реєстрацію від 02.07.2015 на підставі недостовірності інформації про об'єкт. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 у справі №806/5277/15, яка залишена без змін ухвалою Житомирським апеляційним адміністративним судом, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Зазначено, зокрема, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог слугувало відсутність доказів того, що вказана прибудова ОСОБА_2 відбулась з порушенням будівельних норм в частині навантажень на старі несучі стіни, фундамент.

У зв'язку із виявленням ОСОБА_2 технічної помилки, декларація про готовність до експлуатації об'єкта від 14.07.2015 р. № 78 втратила чинність та була зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації за реєстраційним № ЖТ 34 від 16.06.2016 р.

Позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_3 для проведення будівельно-технічного дослідження з питання наявності причинно - наслідкового зв'язку між здійсненням добудови та надбудови до частини житлового будинку (квартира №2) та технічного стану конструктивних елементів приміщень (квартири № 1) житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку № 313/10.16 від 06.10.2016 проведеного дослідження, експертом було встановлено, що в результаті прибудови та надбудови мансардного поверху до частини житлового будинку, а саме: квартири № 2, відбулося втручання в конструкцію зовнішніх несучих (капітальних) стін будинку та у несучий каркас з прогонами і настилом конструкції горищного даху та також нерівномірне навантаження на фундамент та спільну перегородку існуючої будівлі, що призвело до появи діагональних тріщин в стінах суміжної квартири № 1 цього ж будинку (а.с.13-20).

На підставі зазначеного, 26.01.2017 ОСОБА_1 звернувся з листом до управління ДАБІ у Житомирській області щодо скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1.

14.02.2017 листом за №1006-4-14/434/17 відмовлено позивачу у скасуванні вказаної декларації. Відмова вмотивована тим, що відповідно до п.7 Порядку здійснення державного архітектурного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553, перевірка достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснюється протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Не погоджуючись з вище викладеним позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин, 1, 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Частиною першою статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI) передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно зі ч. 1 ст. 36 Закону № 3038-VI, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів (частина 4 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

За приписами частини 6 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до частини 10 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що саме замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.11 р. № 461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі - Порядок).

Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Пунктом 17 Порядку встановлено порядок реєстрації декларації. Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації:

- щодо об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку;

- щодо об'єктів, які належать до I - III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку;

- щодо самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Після проведення реєстрації один примірник декларації повертається замовнику (його уповноваженій особі) особисто або рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував. (пункт 18 Порядку).

У разі виявлення Інспекцією наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Інспекція письмово повідомляє замовника протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх Інспекцією до єдиного реєстру шляхом подання особисто або надсилання Інспекції рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Інспекція здійснює реєстрацію декларації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з єдиного реєстру в установленому порядку .

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовнику письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими пунктом 17 цього розділу (п.22 Порядку).

Отже, вказаними нормами чинного законодавства визначено право інспекції скасувати реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключити запис про її реєстрацію з єдиного реєстру за наявності певних обов'язкових умов, а саме: виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, тобто недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

При цьому, під виявленням недостовірних даних у зареєстрованій декларації розуміється встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації, і як наслідок, дана інформація повинна свідчити про те, що об'єкт є самочинним будівництвом.

В судовому засіданні представник позивача посилається на висновки судового експерта ОСОБА_3 №313/10.16. Вказує, що на підставі вказаного висновку відповідач повинен був провести перевірку та скасувати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Проте суд критично ставиться до даного твердження позивача, оскільки на дату реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта за реєстраційним №ЖТ 34 від 16.06.2016 висновок судового експерта ОСОБА_3 №313/10.16 від 06.10.2016 був відсутній.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено факт відсутності підстав, передбачених чинним законодавством, для скасування оспорюваної декларації.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача та третьою особою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 10 травня 2017 р.