Справа № 366/708/17
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Є.У.№366/708/17;
Пр. №2-а/366/44/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 травня 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити певні дії.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити певні дії.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим,що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іванківському районі у Київської області та отримує пенсію,призначену відповідно до п.»а» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11. 1993 року.

Крім того, він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1.

10.02. 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на підставі ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02. 1991 р.№796-ХХ,однак,Листом від 22.02. 2017 р.№30-1-М1 відповідач йому відмовив ,з чим позивач не згодний та вважає відмову незаконною.

Позивач просить визнати протиправними дії УПФ в Іванківському районі Київської області щодо відмови у призначенні його пенсії відповідно до ч.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та застосування показника за 2014-2016 роки та зобов»язати відповідача призначити йому,ОСОБА_2,пенсію відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням показника за 2014-2016 року,починаючи з 10.02. 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, дала пояснення. Представник пояснила,що ОСОБА_2 на обліку УПФ в Іванківському районі знаходиться з 2008 року та отримував пенсію по Списку №1. Це зовсім інший вид пенсії, ніж пенсія згідно ст..55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначена за нормами іншого закону,а тому вимога позивача щодо призначення йому пенсії за іншим законом, є цілком справедлива.

Відповідач в судове засідання не з»явився,надіслав письмові заперечення. Просить розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Відповідач,Вишгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі,відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р.№988 (у зв»язку з реорганізації деяких територіальних органів Пенсійного фонду України) є правонаступником УПФ України в Іванківському районі, позов ОСОБА_3 не визнав. Просив відмовити .

Вислухавши представника позивача,дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років,та наявності страхового стажу 15 років.

З матеріалів справи слідує,що ОСОБА_2 з 2008 року перебуває на обліку в УПФ України в Іванківському районі та отримує пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»,зі зниженим пенсійним віком,відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11. 1993 №1788-ХІІ, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.. 2 ЗУ»Про пенсійне забезпечення»( Види державних пенсій),

за цим Законом призначаються:

а) трудові пенсії:

за віком;

по інвалідності;

у разі втрати годувальника;

за вислугу років.

Стаття 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі-Закон №1788-ХІІ)право на трудову пенсію мають право особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом.

Розділ В ст.12 Закону №1788-ХІІ вказано,що право на пенсію мають право чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Ст. 13 Закону №1788-ХІІ передбачає право на пенсію за віком на пільгових умовах, це,зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже,позивач ОСОБА_2 з 2008 року отримує трудову пенсію за віком на пільгових умова, як вказує позивач, згідно п.»а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вказує,що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на пільгову пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,тобто, із зниженням пенсійного віку, встановленого ст.. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».-на 10 років.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року -не менше 5 календарних днів зменшення віку для призначення пенсії-10 років.

З копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2),Серія НОМЕР_1 видано 04.06. 1993 року Київською обласною державною адміністрацією на ім»я ОСОБА_2, слідує,що він, відповідно до ч.1 ст. 55 ЗУ »Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,має право на отримання пенсії ї із зниженням його пенсійного віку,передбаченого для державних пенсій - на 10 років.

Також позивач надав копію довідки №401 від лютого 1993 року,з якої слідує,що він дійсно 06 червня 1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в с.Розсоха.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КАС України,обставини,які визнаються сторонами,можуть не доказуватися перед судом,якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Так, відповідач не заперечує, а також суд не має сумнівів щодо того,що позивач ОСОБА_2,05.08. ІНФОРМАЦІЯ_1, який є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у 1986 році, що підтверджено посвідченням(Категорія 2), Серії НОМЕР_1,та довідки №401,виданої АВТОБАЗА,за 1993 р., має право на зниження його пенсійного віку,відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 10 років,однак, позивач уже скористався правом на більш пільгових умовах для зниження пенсійного віку, у зв»язку з чим в 2008 році йому було призначено пенсію за списком №1 за роботу в зоні відчуження.

Відповідно Преамбули до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02. 1991 р.№796-ХІІ(далі-Закон №796-ХІІ) - цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційних прав громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,на охорону їх життя і здоров»я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій,умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ,,закон спрямований на захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,та пов»язаних з нею проблем медичного і соціального характеру,що виникли внаслідок радіоактивного забруднення територій.

Відповідно до Преамбули до Закону України «Про пенсійне забезпечення», цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(Пенсії громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи),-умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Отже, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і, зокрема ст. 55 Закону, не регулює порядок призначення пенсій,а лише дає право на зменшення пенсійного віку,встановленого для державних пенсій, тобто, не є нормою прямої дії.

Позивач скористався більш пільговим строком для отримання трудової пенсії, яка йому призначена в 2008 році на умовах,передбачених Законом України »Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а тому вимоги позивача ще раз перерахувати йому один і той же вид пенсії,з урахуванням чергової пільги при зменшенні пенсійного віку, є безпідставною. Зниження пенсійного віку,не залежно по якому закону він вирахуваний, не дає права на перерахунок пенсії, оскільки не змінюється вид призначеної пенсії, а лише вказує на підставу, яка була застосована для призначення пенсії за зниженим пенсійним віком, а тому вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,керуючись ст.ст. 71, 99-100, 158- 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом 10 днів з часу отримання копії мотивованої постанови.

Постанова набирає чинності протягом 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя:

У зв»язку зі складністю справи, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України, слід винести коротке рішення та надати сторонам право ознайомитися з мотивованою постановою 11 травня 2017 року.

Керуючись ч.3 ст. 160 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом 10 днів з часу отримання копії мотивованої постанови.

Постанова набирає чинності протягом 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: