Справа № 813/4587/16
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року № 813/4587/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представника позивача Андріїва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ТзОВ «Універсальна бурова техніка» про стягнення коштів з рахунків платника податків,

в с т а н о в и в :

Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Дрогобицька ОДПІ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» (далі - ТзОВ «Універсальна бурова техніка»), в якому просить стягнути з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, податковий борг на загальну суму 4 601 275,55 грн, який виник внаслідок несплати визначених самостійно відповідачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість та нарахованих штрафних санкцій.

Представник позивача Андріїв М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що нормами Податкового кодексу України не встановлено імперативної умови звернення в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України як обов'язкової підстави для подання позову про стягнення податкового боргу для розгляду в загальному порядку позовного провадження. Також зазначив, що відповідно до інтегрованих карток платника податків, податковий борг відповідача носить триваючий характер та з моменту надіслання йому податкової вимоги до звернення до суду не переривався. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Будучи присутнім в судовому засіданні 28.03.2017, представник відповідача надав пояснення, що відповідають письмового заперечення на позов від 27.03.2017. Зміст заперечення зводиться до порушення контролюючим органом процедури звернення до суду з даним позовом та підстав виникнення права звернення до суду з даним позовом. Стосовно порушення процедури звернення до суду зазначив, що стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунках платника податків може бути ініційована шляхом внесення подання в порядку статті 183-3 КАС України, а не позовної заяви. Щодо підстав звернення до суду з даним позовом зазначив, що сума податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 4 601 275,55 грн не охоплює період податкового боргу, за який відповідачу було надіслано податкову вимогу від 20.06.2014 № 379-25. Також зазначив, що контролюючим органом не взято до уваги заходи щодо погашення податкового боргу, здійснювані відповідачем з моменту надсилання податкової вимоги та не наведено жодних підтверджень, що податковий борг, який був визначений станом на дату надсилання податкової вимоги не був погашений в повному обсязі. Просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач - ТзОВ «Універсальна бурова техніка», зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа за № 37349178 та перебуває на обліку платника податків в Дрогобицькій ОДПІ з 29.09.2010.

Як видно з довідки про суму податкового боргу Дрогобицької ОДПІ, податковий борг ТзОВ «Універсальна бурова техніка» становить 4 601 275,55 грн та складається з податкових зобов'язань на суму 4 477 308,55 грн та штрафних санкцій на суму 123 967 грн з податку на додану вартість.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Згідно до статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи доходів і зборів.

Згідно з пунктом 14.1.156. статті 14 Податкового кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 14.1.175. статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 49.2. статті 49 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

У відповідності до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг в розмірі 4 601 275,55 грн з податку на додану вартість у ТзОВ «Універсальна бурова техніка» виник на підставі самостійно задекларованих зобов'язань з податку на додану вартість, з яких :

- податкові зобов'язання за уточнюючим розрахунком № від 21 грудня 2016 року в розмірі 3 817 017,55 грн та 660291 грн.

- нараховані самостійно штрафні санкції у зв'язку із виправленням:

а) за уточнюючим розрахунком № від 21 грудня 2016 року в розмірі 116 251 грн;

б) за уточнюючим розрахунком № 6 від 21 грудня 2016 року в розмірі 3 858 грн;

в) за уточнюючим розрахунком № від 21 грудня 2016 року в розмірі 3 858 грн.

Сума податкового зобов'язання ТзОВ «Універсальна бурова техніка», самостійно визначена платником податків, є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3. Податкового кодексу податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами пункту 59.4. Податкового кодексу податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу Дрогобицькою ОДПІ надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 20.06.2014 № 379-25.

Згідно з вимогами пункту 59.5. Податкового кодексу у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно підпункту 60.1.1 пункту 60.1. Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Дрогобицькою ОДПІ долучено до матеріалів справи зворотній бік інтегрованих карток відповідача з орендної плати з юридичних осіб за 2014-2014 року та по податку на додану вартість за 2016-2017 роки.

Як видно з вказаних карток, податковий борг ТзОВ «Універсальна бурова техніка» не переривався з моменту виставлення податкової вимоги від 20.06.2014 № 379-25 та до дати звернення до суду з даним позовом - 23.12.2016.

Хоча відповідачем і вчинялись дії, спрямовані на погашення заборгованості, у виді реструктуризації оплати по оренді за землю та зарахування переплати із інших видів податку, однак повністю податкову заборгованість ТзОВ «Універсальна бурова техніка» не було погашено.

Вказане підтверджується відомостями зворотного боку інтегрованих карток платника податку.

Таким чином податковий борг ТзОВ «Універсальна бурова техніка» носить триваючий характер, повністю відповідачем не погашався та не переривався, відтак в контролюючого органу не було підстав для надсилання окремої податкової вимоги про сплату податкового боргу в розмірі 4 601 275,55 грн.

Стосовно доводів відповідача про необхідність звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення боргу в порядку, передбаченому статтею 183-3 КАС України, то такі є помилковими з огляду на таке.

Згідно до положень частини першої та другої статті 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків;3) стягнення коштів за податковим боргом. Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів. Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду (частина четверта статті 183-3 КАС України).

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2. статті 95).

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

У відповідності до пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, наведені положення Податкового кодексу не містять імперативної умови звернення контролюючого органу в порядку статті 183-3 КАС України як обов'язкової підстави для подання позову про стягнення податкового боргу для розгляду в загальному порядку позовного провадження.

І подання, і позовна заява є формами звернення до суду з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Подання відрізняється від позовної заяви спрощеною процедурою розгляду із певним обмеженням прав відповідача.

Розгляд справи у позовному провадженні зумовлює більші можливості для сторін довести правомірність вимог або заперечень.

Така правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12.07.2016 по справі №К/800/1494/15.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу ТзОВ «Універсальна бурова техніка», розмір якого становить 4 601 275,55 грн.

Ураховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги Дрогобицької ОДПІ є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» (місцезнаходження: вул. Тураша, буд. 20, м. Дрогобич, Львівська область, ) у банках, обслуговуючих цього платника податків, до державного бюджету 4 601 275 (чотири мільйони шістсот одну тисячу двісті сімдесят п'ять) грн 55 к. податкового боргу.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.