Справа № 816/2274/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 р.Справа № 816/2274/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2017р. по справі № 816/2274/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2017р. позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 25 листопада 2016 року №, від 25 листопада 2016 року №, від 25 листопада 2016 року №, від 25 листопада 2016 року №, від 25 листопада 2016 року №.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 25 листопада 2016 року №Ф-, винесену Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 25 листопада 2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 890 грн. (шість тисяч вісімсот девяносто гривень).

Відповідач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вважає правомірними висновки контролюючого органу про порушення позивачем у перевіряємому періоді норм Податкового Кодексу України. Вказує, що висновки, викладені в акті перевірки позивача №2921/16-01-13-04-10/НОМЕР_1 від 08.11.2016р., в повній мірі відображають ведення господарської діяльності фізичної особи-підприємця. Зауважує, що спірні податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та податкова вимога є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 22.08.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 22.08.2016.

Вказана перевірка проведена на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2016 у справі №761/30064/16-к.

За результатами перевірки складений акт №2921/16-01-13-04-10/НОМЕР_1 від 08.11.2016, яким встановлені порушення позивачем:

- пп. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291, п.44.6 ст.44, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст.138. пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, ст.164, ст.167, п.177.1 п.177.2 п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 234943,56 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 63915,36 грн. та за 2015 рік у сумі 171028,20 грн.;

- пп.16.1.2. п. 16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст. 44 , п.177.10 ст.177, пп.296.1.1 п.296.1 ст.296 Податкового кодексу України, п.6 ст.128 Господарського Кодексу України, а саме не надання книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2013 по 22.08.2016;

- пп.б, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не подання Податкових розрахунків сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них доходу за період з 2 кварталу 2014 року по 2 квартал 2016 року;

- п.2 частини першої ст.7 та частини 11 ст.8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 176214,90 грн. у тому числі по періодам: за 2014 рік у сумі 86219,76 грн., за 2015 рік у сумі 89995,14 грн.;

- п.181.1 ст. 181, п.183.2. ст. 183, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 251811 грн., а саме: за грудень 2014 року у сумі 8745 грн., за січень 2015 року у сумі 15792 грн., за лютий 2015 року у сумі 13759 грн., за березень 2015року у сумі 15501 грн., за квітень 2015 року у сумі 14602 грн., за травень 2015 року у сумі 12957 грн., за червень 2015 року у сумі 14783 грн., за липень 2015 року у сумі 15048 грн., за серпень 2015 року у сумі 13063 грн., за вересень 2015 року у сумі 15940 грн., за жовтень 2015 року у сумі 14752 грн., за листопад 2015 року у сумі 15526 грн., за грудень 2015 року у сумі 16614 грн., за січень 2016 року у сумі 14496 грн., за лютий 2016 року у сумі 9311 грн., за березень 2016 року у сумі 8570 грн., за квітень 2016 року у сумі 8120 грн., за травень 2016 року у сумі 8488 грн., за червень 2016 року у сумі 7934 грн. та за липень 2016 року у сумі 7811 грн.;

- п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.4, п.п.1.5 п.161 підрозділу 10 розділу XX Інші перехідні положення Податкового Кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов'язання по військовому збору у сумі 15706,07грн., у тому числі по періодам: за 2015 рік у сумі 13375,22 грн.

- п.10 ч. 1 ст. 9 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності та п.8 ст.7 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 за перевіряємий період з 02.08.2013 по 22.08.2016 здійснював діяльність у сфері телекомунікацій, а саме надання телекомунікаційних послуг (послуги з доступу до мережі Інтернет, програмні послуги, послуги експлуатації телекомунікаційних мереж) кінцевим споживачам (абонентам) без отримання ліцензії.

На підставі вказаного акту перевірки 25.11.2016 податковим органом винесено:

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем в розмірі 234943,56 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 58735,89 грн;

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем військовий збір за основним платежем в розмірі 13375,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3343,81 грн;

- податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 510 грн;

- податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 510 грн;

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 251811 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 62952,75 грн;

- вимогу №Ф- про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 176214,90 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 17621,49 грн.

Позивач не погодився з такими рішенням відповідача, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позапланова документальна невиїзна перевірка позивача, за результатами якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, проведена на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2016 у справі №761/30064/16-к в межах кримінального провадження № 0000139, розпочатого (внесеного) до ЄРДР 28.07.2015, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" (до 01.09.2015 року), а судового рішення (обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, у кримінальному провадженні, по якому призначено та проведено контролюючим органом перевірку, на момент складання контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, позивачу прийнято не було, а тому відповідно підстави для прийняття оскаржуваних рішень у відповідача були відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 75.1. Ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані рішення відповідачем прийнято на підставі висновків акту перевірки №2921/16-01-13-04-10/НОМЕР_1 від 08.11.2016р.

При цьому, колегія суддів зауважує, документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 22.08.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 22.08.2016 призначена на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2016 у справі №761/30064/16-к.

Проти вказаної обставини не заперечував представник відповідача у судовому засіданні.

Із вказаного судового рішення про призначення документальної позапланової перевірки вбачається, що воно прийнято у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000139, внесеному в ЄДР 28.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 86.9 ст. 86 ПК України у редакції, чинній до 01.09.2015 року було передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Відповідно до пункту 7, частини 2 пункту 8 та частини 3 пункту 12 розділу I Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків від 17 липня 2015 року N 655-VIII, який набув чинності 01.09.2015 року виключено підпункт 54.3.4 пункту 54.3 статті 54, пункт 58.4 статті 58 та пункт 86.9 статті 86 розділу II Кодексу.

Таким чином, відмінено норми, які передбачають особливості прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірок, проведених за визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Кодексу обставин, у зв'язку з наявністю кримінального провадження щодо кримінального правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків.

Враховуючи наведене, з 1 вересня 2015 року за результатами таких перевірок запроваджується загальний порядок та терміни прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 статті 86 розділу II Кодексу.

При цьому, пунктом 36 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу (із змінами, внесеними Законом N 655) визначено, що у разі якщо судом за результатами кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом N 655 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

У зв'язку з цим загальний порядок прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачений пунктом 86.8 статті 86 розділу II Кодексу, застосовується за результатами перевірок, які проводяться у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих після набрання чинності вказаним Законом.

Щодо перевірок, які проводяться у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих до набрання чинності Законом N 655, то у цьому випадку податкові повідомлення-рішення за результатами перевірок, розпочатих та закінчених до 1 вересня 2015 року, розпочатих до, але закінчених після 1 вересня 2015 року, а також розпочатих та закінчених після 1 вересня 2015 року, приймаються протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Зазначене також викладено у ОСОБА_2 Державної фіскальної служби України від 28.08.2015р. № 32067/7/99-22-04-02-17.

Таким чином, враховуючи, що позапланова документальна невиїзна перевірка позивача, за результатами якої прийнято оскаржуване повідомлення-рішення, проведена на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2016 у справі №761/30064/16-к в межах кримінального провадження № 0000139, розпочатого (внесеного) до ЄРДР 28.07.2015, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків" (до 01.09.2015 року), а судового рішення (обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, у кримінальному провадженні, по якому призначено та проведено контролюючим органом перевірку, на момент складання контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, позивачу прийнято не було, а тому відповідно підстави для прийняття оскаржуваних рішень у відповідача були відсутні.

Доказів наявності судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили відповідач не надав ані суду першої, ані апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25.11.2016 №, №, №, №, №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 25.11.2016 №Ф- та рішення від 25.11.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в порушення вимог пункту 36 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України (із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків").

Отже, винесення відповідачем спірних рішень є передчасним та вчиненим за наявності порушень прямих норм закону.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність у відповідача підстав не виносити оскаржувані рішення через відсутність кримінального провадження відносно безпосередньо фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, судова колегія оцінює критично з огляду на таке.

В ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року у справі № 761/30064/16-к, крім іншого, зазначено, що: "... відомості, які свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення викладено у висновку старшого судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №4 від 19.01.2016 року, яким встановлено, що фізичними особами-підприємцями, які входять до складу групи компаній ТМ "Тріолан", перебуваючи на другій групі спрощеної системи оподаткування в період 2014 року було отримано доход від провадження діяльності не зазначеної у реєстрі платників податку, в результаті чого сума податків несплачених внаслідок вказаного порушення становить 12013210,20грн.".

"Встановлено, що в протиправній діяльності групи компаній ТМ "Тріолан" задіяні фізичні особи-підприємці, зареєстровані на території Полтавської області, а саме: ... ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_1)...".

Таким чином, за матеріалами кримінального провадження №0000139, крім інших, ФОП ОСОБА_4 входить до групи компаній ТМ "Тріолан".

Твердження відповідача про необхідність окремого кримінального провадження (в тому числі не по факту вчинення кримінального правопорушення) як підставу контролюючому органу не виносити податкові повідомлення-рішення до моменту отримання обвинувального вироку, ухвали про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зміст статті 86.9 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент внесення до ЄДР матеріалів досудового розслідування) вказує лише про наявність кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно ... фізичної особи-підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Судовим розглядом встановлено, що в матеріалах кримінального провадження, на підставі яких було винесено ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, на підставі якої відповідачем проведено перевірку позивача та винесено оскаржувані рішення, зазначено про досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами суб'єктів господарської діяльності, які входять до складу групи компаній ТМ "Тріолан", в тому числі, як визначено ж у вказаній ухвалі - ФОП ОСОБА_4

Згідно з ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийняття ним рішень.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкові повідомлення-рішення від 25.11.2016 №, №, №, №, №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 25.11.2016 №Ф- та рішення від 25.11.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску винесено Державною податковою інспекцією у м. Полтава Головного управління ДФС у Полтавській області з порушенням норм чинного законодавства України, а відтак оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2017р. по справі № 816/2274/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 28.04.2017 р.