Справа № 735/317/17
Суддя: Костенко О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 735/317/17
Номер провадження 2-а/728/34/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Костенко О.Ф.

при секретарі - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у поновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком протиправними та зобов'язати Сосницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.10.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 03.02.2005 року працює суддею Коропського районного суду Чернігівської області. З 22.09.2016 року перебуває на обліку в Сосницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та повинна була отримувати пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, але з часу нарахування виплата пенсії припинена. Відповідач мотивує це виконанням вимог ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, відповідно до п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, в тому числі до Закону України « Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

До 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято відповідний закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах. При зверненні 14.03.2017 року до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії, їй було відмовлено в поновленні виплати пенсії.

Зазначену відмову в поновленні виплати пенсії вона вважає протиправною, просить суд визнати неправомірними дії Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області щодо зупинення виплати пенсії з 22.09.2016 року та зобов'язати відновити з 01.10.2016 року виплату пенсії за віком.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги задовільнити в повному обсязі ( а.с. 39).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що підтверджує поштове повідомлення в матеріалах справи ( а.с.38). Надіслав письмові заперечення проти заявлених вимог, в яких заперечує проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що позивачка дійсно перебуває на обліку в Сосницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 22.09.2017 за віком. Позивачка на момент звернення до відповідача продовжувала працювати на посаді судді, а тому у відповідача не було підстав для поновлення виплати пенсії за віком. Дії відповідача вважає правомірними, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 40-41).

Відповідно до ст. 41 КАС України в зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.06.2010 року № 2349-VI ОСОБА_1 обрана суддею Коропського районного суду Чернігівської області безстроково.

Позивачка відповідно до довідки Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 17.03.2017 року № 231 дійсно перебуває на обліку у відповідача з 22 вересня 2016 року за віком, так як після досягнення віку 57 років 6 місяців набула права на отримання пенсії за віком (а.с.7) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

14 березня 2017 року позивачка звернулася до Коропського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області із заявою про поновлення пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.03.2017 позивачці відмовлено у поновленні пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 5-6).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 абз. 2 частини першої ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-VI від 09.07.2003 року викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу",«Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність".

Аналогічні зміни було внесено до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону № 213-VІІІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширювався на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ цей Закон набрав чинності з 01.04.2015 року.

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015, яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Частиною першою статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (зі змінами, внесеними Законом України № 911-VІІІ, які набрали чинності з 01.01.2016 року) було передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи щомісячне довічне грошове утримання виплачується у повному розмірі.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, 08.06.2016 Конституційним Судом України прийнято рішення № 4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" N 2453-VI від 07.07.2010 у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" N2453-VI від 07.07.2010 у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року;

- пункту 5 розділу III Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" N 213-VIII від 02.03.2015 в частині скасування з 01.06.2015 норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 визнано неконституційною заборону виплати з 01.04.2015 і з 01.01.2016 пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, у вказаному рішенні Конституційним Судом України визначено зазначені нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Відтак, Рішення Конституційного Суду України N4-рп/2016 від 08.06.2016 в частині визнання неконституційними положень вказаного законодавства підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли після 08.06.2016 та зворотної сили не має.

Отже, позивачка, продовжуючи працювати на посаді судді, отримала право на поновлення їй виплати пенсії за віком з 22.09.2016 року.

Поряд із цим, суд враховує положення ст. 126 Конституції України, згідно якої до основоположних принципів здійснення правосуддя в Україні віднесено принципи незалежності та недоторканності суддів.

У правовій позиції Конституційного Суду України, висловленій ним у рішенні по справі про гарантії незалежності суддів № 4-рп/2007 від 18.06.2007, а також у низці його попередніх рішень, зокрема, №6-рп/99 від 24.06.1999 (справа про фінансування суддів), № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), № 19-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), № 20-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного грошового утримання), Конституційний Суд України наголошував, що частина 3 статті 22 Конституції України встановила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, зокрема зменшення розміру довічного щомісячного грошового утримання суддів, що пов'язано із особливістю правового статусу суддів, як конституційних гарантій їх незалежності.

Однак, суд звертає увагу на те, що пенсія позивачці була призначена відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто на загальних підставах, за віком, а не як гарантія, яка обумовлена статусом судді. За таких обставин, звуження прав і свобод позивача як судді, що пов'язане із особливістю правового статусу суддів, як конституційних гарантій їх незалежності, не відбулось.

Таким чином, суд прийшов до висновку щодо зобов'язання відповідача поновити позивачці виплату пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачка звернулась до суду в межах 6-ти місячного строку - 20.03.2017 року, і в позовній заяві просить зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з 01.10.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі до суду адміністративного позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 640.00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 20.03.2017 року за № 23 (а.с.1). В зв'язку з цим, на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовільнити.

Визнати неправомірними дії Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 за віком.

Зобов'язати Сосницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01.10.2016 року, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судових витрат, сплачених позивачем при подачі позову до суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАСУ, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: