Справа № 522/2899/17     
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2899/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання видати посвідчення та нагрудний знак Ветеран військової служби, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання видати посвідчення та нагрудний знак Ветеран військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив військову службу на посаді судді військового місцевого суду Одеського гарнізону та наказом Міністра оборони України від 11.10.2010р. №1081(по особовому складу) позивача було звільнено з військової служби у запас за пунктом «г» ч.7 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із проведенням організаційних заходів) та у подальшому наказом голови військового місцевого суду Одеського гарнізону від 15.10.2010р. №88 він був виключений з 31.10.2010р. зі списків військовослужбовців зазначеного суду. Позивач зазначав, що він звернувся до відповідача із заявою від 10.02.2017р. про видання посвідчення та нагрудного знаку Ветеран військової служби, однак листом Одеського обласного військового комісаріату від 13.02.2017р. №929р. було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви. На думку позивача, відповідач безпідставно відмовив у задоволенні заяви від 10.02.2017р., оскільки він бездоганно прослужив на військовій службі більше 20 років у календарному обчисленні (21 повний календарний рік), а звільнення з військової служби було здійснено у зв`язку з повною ліквідацією системи військових судів, тобто реформуванням Збройних Сил України, у зв`язку з чим наявні підстави для набуття позивачем статусу ветерана військової служби відповідно до п.5 ст.5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

25.04.2017р. до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі.(а.с.45)

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов, зазначивши, що військовий місцевий суд Одеського гарнізону не був установою Збройних Сил України, згідно діючого на той час законодавства України, у своєї діяльності зазначений суд підпорядковувався Державній судовій адміністрації України, у тому числі перебував на фінансовому забезпеченні судової адміністрації. Таким чином, ліквідацію цивільної установи до якої, фактично, було відряджено позивача для проходження військової служби на посаді судді, не можливо вважати як дії, метою яких є реформування Збройних Сил України. Зокрема, відповідно до вимог абз. 2 п. 1 наказової частини телеграми Міністра оборони України від 29.12.2006р. за №774 «Про вдосконалення заходів з кадрового забезпечення Збройних Сил України на період 2007-2011 років», тих, які звільнені з військових частин, що розформовуються, а також у разі скорочення посад або зміни цих посад (за назвою, військово-обліковою спеціальністю, штатно-посадовою категорією, або посадовим окладом) на підставі відповідних директив Міністра оборони, з 01.01.2007 р. вважають військовослужбовцями, звільненими з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України. Відповідачем зазначено, що військовий місцевий суд Одеського гарнізону не був військовою частиною що розформовується, а посаду яку обіймав позивач на день звільнення з військової служби не було скорочено на підставі директиви Міністра оборони. У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що звільнення позивача з військової служби не можливо вважати таким що, було здійснено у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, через що, позивач не має права на отримання посвідчення і нагрудного знака «Ветеран військової служби», видача якого передбачена саме у випадку звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді військового місцевого суду Одеського гарнізону.

Наказом Міністра оборони України від 11.10.2010р. №1081 підполковника юстиції ОСОБА_1 , суддю місцевого суду Одеського гарнізону звільнено у запас за п. «г» ч.7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»(у зв`язку із проведенням організаційних заходів).(а.с.6)

Наказом голови військового місцевого суду Одеського гарнізону від 15.10.2010р. №88 «Про звільнення з військової служби підполковника юстиції ОСОБА_1 », на підставі

наказу Міністра оборони України від 11.10.2010р. №1081, виключено ОСОБА_1 з 31.10.2010р. із списків військовослужбовців військового місцевого суду Одеського гарнізону, знято зі всіх видів забезпечення військовослужбовця та направлено для зарахування на військовий облік до Приморського РВК м.Одеси.(а.с.7)

Відповідно до розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію начальника відділу соціального забезпечення Управління Південного оперативного командування ОСОБА_2 №397 від 02.08.2010р., загальна вислуга років та календарний строк служби підполковника юстиції ОСОБА_1 склала 21 рік.(а.с.8)

10.02.2017р ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про видачу підполковнику юстиції запасу ОСОБА_1 , посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран військової служби», як такому, що набув з 01.11.2010р. статусу ветерана військової служби.(а.с.16)

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №929 від 13.02.2017р. було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви від 10.02.2017р., у зв`язку з тим, що на нього не поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».(а.с.17-18)

Відповідно до ч.1,2 ст.63 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002р. N 3018-III (діючий на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 30.07.2010р. ) судді військових судів перебувають на військовій службі і входять до штатної чисельності Збройних Сил України. Військові звання суддям військових судів присвоюються Президентом України за поданням Голови Верховного Суду України, якщо інше не встановлено законом. Строки та порядок присвоєння військових звань, порядок звільнення з військової служби суддів визначаються законом.

Пунктом 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI визначено, що військові суди ліквідуються з 15 вересня 2010 року.

Указом Президента України «Про ліквідацію військових апеляційних та військових місцевих судів» від 14.09.2010р. №900/2010 прийнято рішення ліквідувати, зокрема, військовий місцевий суд Одеського гарнізону.

Разом з тим, п.12 ст.1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» від 15.06.2004р. №1763-IV встановлено, що військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, статус ветерана військової служби надається у разі вислуги 20 років і більше у календарному обчисленні або 25 та більше років у пільговому обчисленні.

Пунктом 5 ч.1 ст.5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998р.N 203/98-ВР визначено, що ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Також, пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 30 серпня 1999 р. №1601 встановлено, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Вооруженных Сил СССР".

Як встановлено судом, суддя військового місцевого суду Одеського гарнізону ОСОБА_1 був звільнений зі служби у запас за п. «г» ч.7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із проведенням організаційних заходів.

Враховуючи, що суддя військового місцевого суду ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовому місцевому суді Одеського гарнізону, входив до штатної чисельності Збройних Сил України, звільнений з військової служби у запас на підставі відповідного Наказу Міністра оборони України від 11.10.2010р. №1081 та прослужив на військовій службі більше 20 років, суд приходить висновку про безпідставність відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі ОСОБА_1 посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби».

Крім того, посилання відповідача у своєму листі від 13.02.2017р. №929 на відсутність зазначення у Наказі Міністра оборони України від 11.10.2010р. №1081 про здійснення звільнення у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та посилання у запереченнях на адміністративний позов від 26.04.2017р. на те, що відповідач проходив службу у цивільній установі ліквідацію якої не можливо віднести до реформування Збройних Сил України, суд не приймає до уваги, оскільки проведення організаційних заходів які зазначені у вказаному наказі про звільнення є складовою відповідного реформування, а саме ліквідації військового місцевого суду Одеського гарнізону, у якому проходив військову службу позивач, посада якого входила до штатної чисельності Збройних Сил України.

У зв`язку з цим позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Одеський обласний військовий комісаріат видати посвідчення та нагрудний знак «Ветеран військової служби» підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) посвідчення та нагрудний знак «Ветеран військової служби».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Танцюра