Справа № 185/2639/16-а
Суддя: Врона А. О.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2639/16-а
Провадження № 2-ав/185/1/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Герасименко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду питання про відновлення втраченого провадження справи Київського районного суду м.Донецька за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірної відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року доручено Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області вирішити питання про відновлення втраченого провадження справи Київського районного суду м.Донецька №2а-2086/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірної відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями головуючим суддею у цивільній справі про відновлення втраченого провадження справи Київського районного суду м.Донецька №2а-2086/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірної відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії було визначено суддю Врону Анну Олегівну.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового відновлення втраченого провадження справи Київського районного суду м.Донецька за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірної відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 273 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 274 КАС України втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 278 КАС України вбачається, що під час розгляду справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані із справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до статті 279 КАС України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні за участю всіх учасників адміністративного процесу з втраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд при вирішенні даної справи враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше предявленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні: постанова Київського районного суду м. Донецька від 22 березня 2010 року у справі № 2а-8227/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії, ухвала Апеляційного суду Донецької області від 10 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії, постанова Київського районного суду м. Донецька від 28 лютого 2013 року у справі №2а/257/29/13, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі №2а/257/29/13, ухвала Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а (провадження №6-а/257/54/13), ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження в адміністративній справі від 11 червня 2013 року у справі №257/5705/13-а, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду від 11 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвала Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/8359/13-а (6-а/257/68/13), ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду про відкриття провадження від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року у справі №257/5705/13-а, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду від 26 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі №2а-2086/10/0523, ухвала Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а (6-а/257/101/13), ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року у справі № 257/12718/13-а, ухвала Київського районного суду м.Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а (провадження №6-а/257/14/14), ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі № 257/475/14-а.

Згідно постанови Київського районного суду м. Донецька від 22 березня 2010 року у справі № 2а-8227/09 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії задоволено, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька провести такий перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 10 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька залишено без задоволення, залишено без змін постанову Київського районного суду м.Донецька від 22 березня 2010 року, якою позов ОСОБА_1 задоволений : визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі ст.ст. 50,54,67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком ,встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб ,які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року та зобовязано відповідача провести такий перерахунок пенсії по інвалідності позивачу з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком ,виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно постанови Київського районного суду м. Донецька від 28 лютого 2013 року у справі №2а/257/29/13 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного Управління юстиції Донецької області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 29428332 від 08.12.2011 року, згідно якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2086, виданого 27.09.2011 року Київським районним судом м. Донецька про проведення перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % було закрито у звязку з виконанням рішення суду.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі №2а/257/29/13 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Донецька від 28 лютого 2013 року у справі №2а/257/29/13а за позовом ОСОБА_1 до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного Управління юстиції Донецької області про скасування постанови залишено без задоволення, постанову Київського районного суду м. Донецька від 28 лютого 2013 року у справі № 2а/257/29/13-а залишено без змін.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а (провадження №6-а/257/54/13) в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки відмовлено.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року у справі №257/5705/13-а відкрито апеляційне провадження в адміністративній справі № 257/5705/13-а, розпочато підготовку справи до апеляційного розгляду.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а закінчено підготовку справи № 257/5705/13-а до апеляційного розгляду, призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 червня 2013 року о 09:20 годині.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року по справі № 257/5705/13-а скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Донецьким апеляційним адміністративним судом у вказаній ухвалі суду від 19 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а встановлено, що 22.03.2010 року постановою Київського районного суду м.Донецька задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, постанова набрала законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 10.06.11р. Позивач звернувся з заявою про виправлення описки у судовому рішенні. Просив суд зазначити в резолютивній частині про необхідність здійснити виплату нарахованої пенсії, посилаючись на те, що в позовній заяві він просив про це, в мотивувальній частині постанови суду також вказано про зобовязання відповідача окрім нарахування також здійснити виплату пенсії. Позивач у заяві про виправлення описки до резолютивної частини постанови просить включити слово «виплатити». Як вбачається з мотивувальної частини постанови, суд зобовязує відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6 мінімальної пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, що в резолютивній частині постанови відсутнє і є опискою.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/8359/13-а (6-а/257/68/13) заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково, виправлено описку в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, а саме: в абзаці третьому резолютивної частини замість «…провести такий перерахунок пенсії» вказати «…. провести такий перерахунок пенсії та виплату», в задоволенні іншої частини заяви про виправлення описки відмовлено.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а відкрито апеляційне провадження в адміністративній справі № 257/5705/13-а за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 р. у справі № 257/5705/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, розпочато підготовку справи до апеляційного розгляду.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 р. у справі № 257/5705/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії закінчено підготовку справи № 257/5705/13-а до апеляційного розгляду, призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 серпня 2013 року об 11:25год.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року у справі №257/5705/13-а апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі міста Донецька залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду міста Донецька від 23 липня 2013 року в адміністративній справі № 257/5705/13-а залишено без змін. Донецьким апеляційним адміністративним судом у вказаній ухвалі суду від 20 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а встановлено, що з мотивувальної частини постанови Київського районного суду м. Донецька від 22 березня 2010 року вбачається, що судом зазначено про неправомірність відмови позивачу в перерахунку пенсії з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, а також про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року. Разом з тим в резолютивній частині вказаної постанови суд допустив описку та не зазначив про необхідність виплати позивачу нарахованої суми пенсії. Вказані висновки також зазначені Донецьким апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 19 червня 2013 року, яка набрала чинності та є обовязковою для виконання.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523 закінчено підготовку справи № 2а-2086/10/0523 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 10 вересня 2013 р. у справі № 2а-2086/10/0523 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, забов'язання провести перерахунок пенсії, до апеляційного розгляду, призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 жовтня 2013 року об 10:55год.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі №2а-2086/10/0523 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 10 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523 залишено без задоволення, а ухвалу без змін. Донецьким апеляційним адміністративним судом у вказаній ухвалі суду від 10 жовтня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523 встановлено, що постановою Київського районного суду м.Донецька від 22.03.2010р. та ухвалою цього ж суду від 23 липня 2013р. УПФУ зобовязано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до вимог ст.. 50,54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2006р. по 1.04.2008р. 30.08.2013р. позивач звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення у справі, яким стягнути з відповідача недоплачену пенсію за період з 01.11.2006р. по 01.04.2008р. в сумі 25370,30 грн. Позивачем не наведено жодних визначених вказаною нормою підстав для прийняття додаткової постанови, а тому ця заява ОСОБА_1. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а (6-а/257/101/13) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення, у якій ОСОБА_1 просив змінити порядок та спосіб виконання постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 р., у звязку із вступом з 01.01.13р. Закону України «Про гарантії держави відносно виконання судових рішень» та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька на його користь заборгованість з пенсії за період з 01.11.2006р. по 01.04.2008р. у сумі 25370 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року у справі № 257/12718/13-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про зміну способу і порядку виконання судового рішення залишено без змін. Донецьким апеляційним адміністративним судом у вказаній ухвалі суду від 29 листопада 2013 року у справі № 257/12718/13-а встановлено, що 22.03.2010 року постановою Київського районного суду м.Донецька визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року та зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька провести такий перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішення суду набрало законної сили . Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2011 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-2086, виданого 27.09.2011 року Київським районним судом м. Донецька про зобовязання УПФУ в Київському районі м. Донецька провести перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50%. Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, позивачу за період з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року було здійснено перерахунок пенсії згідно постанови Київського районного суду від 22.03.2010 року та донараховано до виплати суму у розмірі 25370,30 грн.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а (№6-а/257/14/14) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю ч.1 ст. 267 КАС України за виконанням постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року у адміністративній справі № 2а-8227/09, оскільки 15.01.14р. ним отримано лист Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, яким йому було відмовлено в виконанні рішення суду, з такою дією заявник не погоджується, просить зобовязати відповідача надати звіт про виконання судового рішення, а у випадку невиконання судового рішення накласти штраф на керівника субєкта владних повноважень. Вказаною ухвалою суду встановлено, що заявник звернувся з заявою про виконання постанови суду від 22.03.2010р., яка виходячи з відповіді Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька від 06.12.12р. добровільно не виконується, у звязку з відсутністю відповідного фінансування державного бюджету, за таких обставинах відсутня бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, повязана з виплатою сум пенсій та не порушено право заявника подати виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання судового рішення, а тому в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі № 257/475/14-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а залишено без змін. При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а Донецьким апеляційним адміністративним судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.06.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Київському районі м.Донецька про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії були задоволені повністю, а саме: визнані неправомірними дії УПФУ в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.11.2006 по 01.04.2008 року та зобов'язано провести такий перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 по01.04.2008 в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 21 жовтня 2011 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень за виконавчим листом № 2а-2086, виданим 27.09.2011 р. постановою відкрито виконавче провадження ВП № 29428332. 08.12.2011 старшим державним виконавцем закінчено виконавче провадження № ВП № 29428332 у звязку з виконанням рішення. Ухвалою Київського районного суду від 23 липня 2013 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та виправлено описку в постанові Київського районного суду м. Донецька від 2.03.2010, а саме: в абзаці третьому резолютивної частини замість «провести такий перерахунок пенсії» вказано «провести такий перерахунок пенсії та виплату». Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін. 20.12.2013 року ОСОБА_1 отримано виконавчий лист.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що питання про відновлення втраченого судового провадження було ініційовано судом у звязку із вирішенням заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа по справі 2а-2086/10, суд вважає за необхідне відновити втрачене провадження справи Київського районного суду м. Донецька за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання неправомірної відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, в частині судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме постанови Київського районного суду м. Донецька від 22 березня 2010 року у справі № 2а-8227/09, якою позов ОСОБА_1 задоволений, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 10 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії, згідно якої апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька залишено без задоволення, залишено без змін постанову Київського районного суду м.Донецька від 22 березня 2010 року, ухвали Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а (№6-а/257/54/13), якою відмовлено ОСОБА_1 у виправленні описки в постанові Київського районного суду м.Донецька від 22 березня 2010 року, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження в адміністративній справі від 11 червня 2013 року у справі №257/5705/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду від 11 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, згідно якої апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, скасована ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 28 травня 2013 року по справі № 257/5705/13-а, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд, ухвали Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/8359/13-а (6-а/257/68/13), згідно якої задоволено частково заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського районного суду м.Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, виправлено описку в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, а саме: в абзаці третьому резолютивної частини замість «…провести такий перерахунок пенсії» вказати «…. провести такий перерахунок пенсії та виплату», в задоволенні іншої частини заяви про виправлення описки відмовлено, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а про закінчення підготовки та призначення до апеляційного розгляду справи за апеляційної скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року у справі №257/5705/13-а, згідно якої апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька залишена без задоволення, ухвала Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/5705/13-а залишена без змін, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523 про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 10 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі №2а-2086/10/0523, згідно якої залишена без задоволення апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 10 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення у справі, яким стягнути з відповідача недоплачену пенсію за період з 01.11.2006р. по 1.04.2008р. в сумі 25370,30 грн., ухвала без змін, ухвали Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а (6-а/257/101/13), якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Київського районного суду м.Донецька від 22.03.2010 року, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року у справі № 257/12718/13-а, згідно якої залишена без задоволення апеляційна скарга ОСОБА_1, залишена без змін ухвала Київського районного суду м.Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про зміну способу і порядку виконання судового рішення, ухвали Київського районного суду м.Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а (№6-а/257/14/14), згідно якої відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за ч.1 ст. 267 КАС України за виконанням постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року у адміністративній справі № 2а-8227/09, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі № 257/475/14-а, згідно якої залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а, залишено без змін ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а.

Наявні в справі про відновлення втраченого судового провадження копії судових рішень, на думку суду є належними та достатніми для відновлення втраченого судового провадження в частині вище перелічених документів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 273, 274, 278, 279 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відновити втрачене провадження справи Київського районного суду м.Донецька за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання неправомірної відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії в частині:

постанови Київського районного суду м. Донецька від 22 березня 2010 року у справі № 2а-8227/09, згідно тексту якої:

«22 березня 2010 року Київський районний суд м. Донецька в складі: головуючого судді Брежнєва О.А., при секретарі Приставка Е.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, вточнивши свої позовні вимоги, з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно ст.. 50,54,67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування позову зазначив, що йому встановлена 3 група інвалідності, захворювання повязане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильський АЄС, знаходиться на обліку в УПФУ в Київському районі м. Донецька. Зазначивши, що відповідно до ст..ст. 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право отримувати основну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Відповідач не виплачує йому пенсію у зазначених розмірах, тому позивач звернувся до суду за поновленням порушеного права. Просив визнати неправомірними дії УПФУ в Київському районі м. Донецька щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності з діючим законодавством, зобовязати УПФУ в Київському районі м.Донецька провести такий перерахунок пенсії по інвалідності з -01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком , виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю .

Представник відповідача належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в зал судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Судом встановлено, що згідно з п. 1-3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України. № 1261, від 24 жовтня 2007 р - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України та Положенням про Пенсійний фонд України.

Пенсійне забезпечення відповідно до ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. № 1788-12 здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Законодавство про пенсійне забезпечення відповідно до п.1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-15 базується на Конституції України, складається з Основ законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Гр. ОСОБА_1 знаходиться на обліку Управління як отримувач пенсії згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інвалід 3 групи внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС.

Статтею 99 КАСУ встановлено річний строк звернення до суду. З позовом позивач звернувся тільки 24.12..2009 р. а тому для захисту порушеного права позивачем пропущено строк звернення до суду. Згідно ст. 100 КАСУ пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. УПФУ в Київському районі м. Донецька наполягає на пропущенні позивачем строку звернення до суду.

Суд, дослідив матеріали справи суд дістається висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданого порушенням цього права шкоди.

Судом встановлено, що позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням (а.с. 6).

Судом також встановлено, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, на думку позивача, неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії за період з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року відповідно до зміни прожиткового мінімуму, встановленого законодавством.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Позивачу була призначена за його вибором пенсія за 3 групою інвалідності, як особі що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1 категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Абзацом 3 частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду , заподіяну здоров'ю в розмірі 50% процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком .

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі N 1-28/2008 щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України на 2008 рік були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України". У вказаному рішенні Конституційного суду України було ;зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Таким чином, з 22 травня 2008 року була відновлена дія норм статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими особам постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС та віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи, до яких відноситься позивач, повинна була призначатися та виплачуватися відповідачем щомісячно з 22 травня 2008 року пенсія у складі державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом також встановлено, що виплата пенсії позивачу ;відбувалася на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірах встановлених постановами Кабінету Міністрів України, які є обов'язковими для виконання державними пенсійними органами. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» було встановлено, що розрахунок пенсій та додаткової пенсії призначених відповідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен проводитися виходячи з розміру 19 грн. 91 коп. Після прийняття Конституційним судом України рішення від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі N 1-28/2008 ;відбувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «ОСОБА_2 питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності з 22 травня 2008 року, з 1 липня 2008 року - постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Тому суд зазначає, що за статтею 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Тобто, в цій статті функції щодо встановлення розміру пенсії, як державної, так і додаткової, Кабінету Міністрів України не делеговані, а лише зазначено про те, що Кабінет Міністрів України може затвердити порядок застосування передбачених законом пільг.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року, № 530 від 28 травня 2008 року, № 654 від 16 липня 2008 року були прийняті всупереч положень статей 50, 54, 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд вважає, що позивачу повинна сплачуватися державна та додаткова пенсія у розмірі визначеному в статтях 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з вирахуванням мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами про Державний бюджет України на відповідний рік.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (в редакції на день звернення позивача за перерахунком) передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд також зазначає, що стаття 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» була доповнена частиною третьою згідно з Законом України від 25 березня 2005 року N 2505-IV, який набрав чинності з 31 березня 2005 року, в той час як до частини третьої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зміни, за якими - обчислення і призначення пенсій по інвалідності проводяться на загальних ;підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", були внесені згідно з Законом України від 17 листопада 2005 року N 3108-IV, що набрав чинності з 13 грудня 2005 року, тобто в даному випадку застосовується принцип дії законів у часі, за яким до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми закону, що набрав чинності пізніше. Крім того, частиною 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІV від 15 липня 1999 року передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком. Також, слід врахувати, що чинним законодавством не встановлено іншого ніж передбаченого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядку вирахування мінімального розміру пенсії за віком .

Відповідно до частини 3 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, суд враховує, що в дійсний час діє Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523 зі змінами і доповненнями, за яким пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання завдяки Чорнобильської катастрофи нараховуються відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком .

Стаття 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII згідно пункту 17 розділу І закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 5 жовтня 2006 року № 231-V, який набрав чинності 31 жовтня 2006 року, була доповнена частиною 3 наступного змісту: у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму".

Додаткового звернення особи за перерахунком пенсії вищенаведена стаття не передбачає.

Дана редакція є чинною в період з 1 листопада 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Згідно частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. За частиною 5 статті 45 цього закону документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, тому суд зобовязує відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року.

Згідно п. 3 частини 1 ст.268 ЦК України передбачає, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров» я або смертю.

У звязку з тим, що позивачу завдана шкода ушкодженням здоров»я внаслідок його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, саме з цього приводу він здобув інвалідність, то суд вважає, що позовна давність на такі правовідносини не поширюється.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 2-15,17-18,33-35,41-42,47-51,56-59,69-71,79,86,87,94,99,104-107,110-111,121,122-143,151-154,158,162,163,167,185-186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в ;перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька провести такий перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Київський райсуд м. Донецька шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання в повному обсязі, і подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву на апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя »;

ухвали Апеляційного суду Донецької області у справі № 22а-10942-11, згідно тексту якої:

« 10 червня 2011 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Новікової Г.В., суддів Ларіної Н.О., Зайцевої С.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на постанову Київського районного суду м.Донецька від 22 березня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання дій неправомірними та зобов*язання проведення перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 22 березня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволений : визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі ст.ст. 50,54,67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком ,встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб ,які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року та зобов*язано відповідача провести такий перерахунок пенсії по інвалідності позивачу з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком ,виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька просить постанову суду скасувати, відмовити у задоволені позовних вимог позивача з тих підстав, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для справи, та судом порушено вимоги матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи, знаходиться на обліку у відповідача (а.с.4,6,7-8 ), отримує основну і додаткову пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 02 грудня 2010 року справа розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на охорону їхнього життя і здоров*я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 28 розділу II Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ,якими з 01 січня 2008 року були внесені зміни, зокрема, до ст.ст.50,54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,тобто судом першої інстанції правильно застосовані норми Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» . Рішення Конституційного суду України мають преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв*язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статтей зазначених Законів, що визнані неконституційними та є обов*язковими до виконання на території України.

Відповідно зі ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

На підставі ч.1 ст. 50 вказаного Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 3 групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно з ч.ч. 3, 4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.3 ст.67 вказаного Закону, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року , у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове соціальне страхування". Згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Статтею 58 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України « від 28 грудня 2007 року № 107-6,що набрав чинності з 01 січня 2008 року ,був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 01 січня 2008 року- 470 грн.,з 01 квітня 2008 року- 481 грн., з 01 липня 2008 року -482 грн., з 01 жовтня 2008 року 498 грн.

Апеляційний суд не бере до уваги положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія позивачу мають визначатись з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок додаткової пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Апеляційний суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України.

Апеляційний суд, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважає,що при вирішенні даного спору, суд першої інстанції, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, про необхідність, при розгляді даної справи, керуватися саме нормами ст.ст.50,54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,згідно з якими розмір основної-державної пенсій для інвалідів 3-ї групи постраждалих від Чорнобильської катастрофи, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія має складати 50 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зобов*язав управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька провести позивачу перерахунок державної пенсії, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 3 групи з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у відповідності зі ч.4 ст.54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком з урахуванням вимог ч.3 ст. 67 вказаного Закону та провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю відповідно до ст.50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком ,які втратили працездатність з урахуванням вимог ч.3 ст.67 вказаного Закону.

При встановленні зазначених фактів і постановлені рішення судом правильно встановлено обставини справи, не було порушено норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків суду.

У відповідності до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Донецька від 22 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий :

Судді »;

ухвали Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а (№6-а/257/54/13), згідно тексту якої:

«28 травня 2013 року Київський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Брежнева О.А., при секретарі Рудик К.Д., за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Донецька заяву ОСОБА_1 про виправлення описки, суд

ВСТАНОВИВ:

22.03.2010 року постановою Київського районного суду м. Донецька задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, постанова набрала законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 10.06.11р.

Позивач у заяві про виправлення описки до резолютивної частини постанови просить включити слово «виплатити».

Заявник у судовому засіданні доводи заяви підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Відповідно до ч.3 ст.168 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлених, не перешкоджає розгляду питання.

Вислухав позивача, перевірив матеріли справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви належить відмовити, оскільки провадження по виконанню рішення закрито, і тому суд відповідно до ст. 169 ч. 1 КАС України відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: »;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження в адміністративній справі від 11 червня 2013 року у справі №257/5705/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду від 11 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 28 травня 2013 року у справі № 257/5705/13-а;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року у справі № 257/5705/13-а, згідно тексту якої:

«19 червня 2013 року справа №257/5705/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді : Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року по справі № 257/5705/13-а про відмову у виправлені описки, -

ВСТАНОВИЛА:

22 березня 2010 року постановою Київського районного суду м. Донецька задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, постанова набрала законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 10.06.2011 року.

Позивач звернувся з заявою про виправлення описки у судовому рішенні. Просив суд зазначити в резолютивній частині про необхідність здійснити виплату нарахованої пенсії, посилаючись на те, що в позовній заяві він просив про це, в мотивувальній частині постанови суду також вказано про зобовязання відповідача окрім нарахування також здійснити виплату пенсії.

Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про виправлення описки у судовому рішенні.

Позивач не погодився з судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу (а.с.117-118).

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач у заяві про виправлення описки до резолютивної частини постанови просить включити слово «виплатити».

Як вбачається з мотивувальної частини постанови, суд зобовязує відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6 мінімальної пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, що в резолютивній частині постанови відсутнє і є опискою.

Ст.169 КАС України не встановлює обмеження чи підстави для відмови у виправлення описки з підстав закриття виконавчого провадження, виправлення допущеної описки не повязана з такими обставинами.

При чому, той же суд відмовив позивачу у прийнятті додаткового рішення з цього питання.

Судом першої інстанції не було досліджено чи дійсно були допущені описки у постанові відповідно до ст. 169 КАС України та чи підлягають вони виправленню.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції припустився порушень вимог процесуального законодавства та не врахувавши відповідні обставини, прийняв безпідставне судове рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, в зв'язку з чим, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції на новий розгляд. Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості виправляти описки в судовому рішенні допущені судом першої інстанції.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197, 204, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 28 травня 2013 року по справі № 257/5705/13-а - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. Ханова

ОСОБА_3»;

ухвали Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/8359/13-а (6-а/257/68/13), згідно тексту якої:

«23 липня 2013 року Київський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Лях М.Ю.,

при секретарі Харитоновій А.Е.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення описки в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії. Як вказує заявник, задовольняючи позовні вимоги суд в мотивувальній частині постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року зобовязав Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька зробити перерахунок та виплату пенсії за інвалідністю за період з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, але в резолютивній частині відсутнє слово «виплатити» та не вказана конкретна сума заборгованості за пенсією в розмірі 25 370,30 грн. За таких обставин, просить відповідно до ч.1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України виправити помилку в постанові від 22.03.2010 року.

В судове засідання сторони не зявилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про виправлення описки в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі № 2а-8227/09. Від заявника ОСОБА_1 та представника Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька до суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутністю відповідно до ч.2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтується заява про виправлення описки, обєктивно оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та приходить до наступного.

За приписами ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 2, 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька провести такий перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В мотивувальній частині вказаної постанови суд дійшов висновку про те, що відповідачем по справі неправомірно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, тому суд зобовязує відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року (арк. справи 29-30).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.06.2011 року постанова Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року залишена без змін (арк. справи 47-48).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 01.03.2013 року про видачу дублікату виконавчого листа за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Донецька про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити певні дії, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа (арк. справи 80-81).

Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 24.04.2013 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі виконавчого листа (арк. справи 92).

Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 24.04.2013 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення (арк. справи 101).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 року скасована ухвала Київського районного суду м. Донецька від 28.05.2013 року про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення описки. В мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено про наявність підстав для виправлення описки, але суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості виправляти описки в судовому рішення допущені судом першої інстанції (арк. справи 115, 132-133).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки (помилки) в резолютивній частині постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року, оскільки зі змісту мотивувальної частині вказаної постанови, позовних вимог, викладених ОСОБА_1 в адміністративному позові (арк. справи 3), які були задоволені постановою Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що судом помилково в резолютивній частині постанови не було зазначено про необхідність Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька здійснити не тільки перерахунок пенсії, але й здійснити виплату проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 по інвалідності. Суд вважає, що таке виправлення описки є логічним, послідовним, яке узгоджуються мотивувальною та резолютивною частинами постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року, а також буде сприяти виконанню судового рішення в розумінні статті 6 § 1 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Разом з тим, суд зазначає, що внесення до постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року суми заборгованості на підставі листа Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька від 06.12.2012 року за вих. № 502 (41)-Ш-10-01-03 (арк. справи 88) не є виправленням описки з огляду на положення статтей 169, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні заяви в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 1, 158, 159, 160, 165, 169, 255, 257, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Виправити описку в постанові Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання бездіяльністю неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, а саме: в абзаці третьому резолютивної частини замість «…провести такий перерахунок пенсії» вказати «…. провести такий перерахунок пенсії та виплату».

В задоволенні іншої частини заяви про виправлення описки відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Донецька.

Суддя Київського районного суду м. Донецька М.Ю. Лях»;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/5705/13-а;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2013 року у справі № 257/5705/13-а про закінчення підготовки та призначення до апеляційного розгляду справи за апеляційної скаргою Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 23 липня 2013 року у справі № 257/5705/13-а;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року у справі №257/5705/13-а, згідно тексту якої:

«20 серпня 2013 року справа №257/5705/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенка Д.В. та Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі міста Донецька на ухвалу Київського районного суду міста Донецька від 23 липня 2013 року про виправлення описки в постанові Київського районного суду міста Донецька від 22 березня 2010 року в адміністративній справі № 257/5705/13-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі міста Донецька про скасування вимог про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.06.2011 року, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року. Зобов'язано відповідача провести такий перерахунок пенсії по інвалідності позивачу з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач звернувся до суду із заявою про виправлення описки помилки у постанові суду, а саме, зазначення в резолютивній частині про необхідність виплати нарахованої пенсії.

Ухвалою Київського районного суду міста Донецька від 23 липня 2013 року заяву задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій ухвалу суду просив скасувати, а в задоволенні заяви відмовити, посилаючись на положення діючого бюджетного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає останню необґрунтованою, а ухвалу суду такою, що підлягає залишенню без змін за наступними підставами.

Згідно частини 1 статті 169 КАС України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

З мотивувальної частини постанови суду від 22 березня 2010 року вбачається, що судом зазначено про неправомірність відмови позивачу в перерахунку пенсії з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року, а також про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року (а.с. 29-30).

Разом з тим в резолютивній частині вказаної постанови суд допустив описку та не зазначив про необхідність виплати позивачу нарахованої суми пенсії.

Вказані висновки також зазначені Донецьким апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 19 червня 2013 року, яка набрала чинності та є обовязковою для виконання. / а.с. 132-133/

Доводи апелянта про порушення судом вимог бюджетного законодавства є незгодою з прийняттям постанови по суті позовних вимог, а не щодо питання про виправлення допущеної судом першої інстанції при прийнятті постанови описки, у звязку з чим колегією суддів до уваги не приймаються.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята законно, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі міста Донецька залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Донецька від 23 липня 2013 року в адміністративній справі № 257/5705/13-а залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя: С.Ю.Чумак

Судді: Д.В.Ляшенко

ОСОБА_5»;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523 про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 10 вересня 2013 року у справі № 2а-2086/10/0523 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення у справі, яким стягнути з відповідача недоплачену пенсію за період з 01.11.2006р. по 1.04.2008р. в сумі 25370,30 грн.;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі №2а-2086/10/0523, згідно тексту якої:

«10 жовтня 2013 року справа №2а-2086/10/0523

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецькій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Ястребової Л.В.,Чумака С.Ю., при секретарі Полторацькій С.С., за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 10 вересня 2013 р. у справі №2а-2086/10/0523, за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька, про зобовязання перерахувати пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Донецька від 22.03.2010р. та ухвалою цього ж суду від 23 липня 2013р. УПФУ зобовязано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до вимог ст.. 50,54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2006р. по 1.04.2008р.

30.08.2013р. позивач звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення у справі, яким стягнути з відповідача недоплачену пенсію за період з 01.11.2006р. по 1.04.2008р. в сумі 25370,30 грн.

Ухвалою суду 1 інстанції від 10 вересня 2013р. у задоволення заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення про задоволення його заяви, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права.

В судовому засіданні позивач на задоволенні скарги наполягав, а представник відповідача за викликом до суду не прибв.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу не обґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 168 ч.1,2 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Позивачем не наведено жодних визначених вказаною нормою підстав для прийняття додаткової постанови, а тому ця заява ОСОБА_1 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції правильно вирішив справу і достатні підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст. 195, 196, ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Донецька від 10 вересня 2013 р. у справі №2а-2086/10/0523 - залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д.В.Ляшенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6 »;

ухвали Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а (6-а/257/101/13), згідно тексту якої:

«25 жовтня 2013 року місто Донецьк

Київський районний суд міста Донецька у складі суду

головуючого судді Брежнева О.А.

при секретарі Рудик К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Донецька заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд -

ВСТАНОВИВ

22.03.2010 року постановою Київського районного суду м. Донецька задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, постанова набрала законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 10.06.11р.

У надісланій до суду заяві ОСОБА_1 просить змінити порядок та спосіб виконання рішення, у звязку із вступом з 01.01.13р. Закону України «Про гарантії держави відносно виконання судових рішень» та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька на його користь заборгованість з пенсії за період з 01.11.2006р. по 01.04.2008р. у сумі 25370 грн.

Заявник до судового засідання надав заяву про розгляд заяви за його відсутністю.

Інші сторони до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, суд вважає можливим розглянути заяву без участі сторін на підставі наявних в справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у заяві належить відмовити оскільки рішенням суду остаточно вказаний порядок виконання рішення, який є зрозумілим, реальним та рішення постановлене з урахуванням способу захисту прав позивача, а порядок, який просить встановити заявник змінює його по суті.

Керуючись ст. 263 КАС України,

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Донецька протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя»;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року у справі № 257/12718/13-а, згідно тексту якої:

«29 листопада 2013 року справа №257/12718/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Білак С.В., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просив змінити порядок та спосіб виконання рішення, у зв'язку із вступом з 01.01.2013року Закону України «Про гарантії держави відносно виконання судових рішень» та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька на його користь заборгованість з пенсії за період з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у сумі 25370 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для нового розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом вирішено право, але сума стягнення не вказана, у звязку з чим казначейство Київського району м. Донецька не може прийняти та виконати рішення суду від імені України, так як керується Законом України «Про гарантії держави відносно виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердженні порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2010 року постановою Київського районного суду м. Донецька визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року та зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька провести такий перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішення суду набрало законної сили .

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2011 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-2086, виданого 27.09.2011 року Київським районним судом м. Донецька про зобовязання УПФУ в Київському районі м. Донецька провести перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50% (а.с. 55).

Згідно листа Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька, позивачу за період з 01.11.2006 року по 01.04.2008 року було здійснено перерахунок пенсії згідно постанови Київського районного суду від 22.03.2010 року та донараховано до виплати суму у розмірі 25370,30 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Колегія суддів вважає, що зміна можлива лише у разі виконання боржником зобовязальної частини рішення про нарахування соціальних виплат.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року у справі № 257/12718/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецька про зміну способу і порядку виконання судового рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_7»;

ухвали Київського районного суду м.Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а (№6-а/257/14/14), згідно тексту якої:

«30 січня 2014 року Київський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Брежнева О.А.,

розглянувши у скороченому провадженні справу за заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю ст. 267 ч.1 КАС України за виконанням постанови Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року у адміністративній справі № 2а-8227/09, оскільки 15.01.14р. ним отримано лист Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, яким йому було відмовлено в виконанні рішення суду, з такою дією заявник не погоджується і просить розглянути його заяву у скороченому провадженні, зобовязати відповідача надати звіт про виконання судового рішення, а у випадку невиконання судового рішення накласти штраф на керівника субєкта владних повноважень.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.03.2010 року постановою Київського районного суду м. Донецька задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, постанова набрала законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 10.06.11р.

Відповідно до ст. ч.1 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Заявник звернувся з заявою про виконання постанови суду від 22.03.2010р., яка виходячи з відповіді Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька від 06.12.12р. добровільно не виконується, у звязку з відсутністю відповідного фінансування державного бюджету, за таких обставинах відсутня бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, повязана з виплатою сум пенсій та не порушено право заявника подати виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання судового рішення, а тому в задоволені даної заяви слід відмовити.

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Донецька протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя:»;

ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі № 257/475/14-а, згідно тексту якої:

«04 березня 2014 року справа №257/475/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_5, суддів Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 30 січня 2014 р. у справі № 257/475/14-а за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії в порядку ст.. 267 КАС України, в якій просив зобовязати Пенсійний фонд Київського району м. Донецька надати звіт про виконання судового рішення, а у разі невиконання судового рішення в установлений законом строк застосувати санкції ст.. 267 КАС України про накладення штрафу на керівника субєкта владних повноважень.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Донецька від 30 січня 2014 р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою судді, позивач подав апеляційну скаргу на це судове рішення, в якій вказує на порушення в застосуванні норм процесуального права та просить скасувати ухвалу і прийняти нову ухвалу, якою задовольнити вимоги позивача.

Сторони до суду не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського районного суду м. Донецька від 22.03.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.06.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Київському районі м. Донецька про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії були задоволені повністю, а саме: визнані неправомірними дії УПФУ в Київському районі м. Донецька щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності зі статтями 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.11.2006 по 01.04.2008 року та зобов'язано провести такий перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.11.2006 по01.04.2008 в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. (а.с.29-30, 47-48).

21 жовтня 2011 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень за виконавчим листом № 2а-2086, виданим 27.09.2011 постановою відкрито виконавче провадження ВП № 29428332.

08.12.2011 старшим державним виконавцем закінчено виконавче провадження № ВП № 29428332 у звязку з виконанням рішення.

Ухвалою Київського районного суду від 23 липня 2013 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та виправлено описку в постанові Київського районного суду м. Донецька від 2.03.2010, а саме: в абзаці третьому резолютивної частини замість «провести такий перерахунок пенсії» вказано «провести такий перерахунок пенсії та виплату». Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

20.12.2013 року ОСОБА_1 отримано виконавчий лист. (а.с. 213).

Суд першої інстанції , відмовляючи у задоволенні позову, виходив з положень ст.. 267 Кодексу адміністративного судочинства, а саме встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не його обовязком, яке реалізується під час прийняття постанови по суті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачені загальні та спеціальні способи судового контролю. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст.. 181 кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 267 кодексу встановлені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 7 пункту 4 частини 1 статті 163, абзацу 5 пункту 4 частини 1 статті 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Враховуючи нерозривність закріплених у кодексі адміністративного судочинства України правил адміністративного судочинства та необхідність дотримуватись його вимог у їх взаємозвязку, зобовязання подати звіт про виконання судового рішення може бути встановлене лише під час прийняття постанови по справі.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови по суті справи.

У випадку подальшого звернення позивача із заявою про зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд відмовляє у її задоволенні.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 № 38/12/13-13.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Донецька від 30 січня 2014 р. у справі № 257/475/14-а залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 30 січня 2014 року у справі № 257/475/14-а залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.В.Ястребова

ОСОБА_2

ОСОБА_6».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя А. О. Врона