Справа № 825/172/17
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2017 року Чернігів Справа № 825/172/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, вимог про сплату боргу (недоїмки) та рішень про застосування штрафних санкцій

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги № 1218 від 29.11.2016,

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 3109/9/25-22-10-12 від 11.04.2017, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду 25.01.2017 надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 08.12.2016, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 11745,09 грн., з яких 6988,24 грн. за податковим зобов'язанням та 4756,85 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 08.12.2016, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 1219,38 грн., з яких 724,92 грн. за податковим зобов'язанням та 494,46 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 08.12.2016, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, штрафних (фінансових) санкцій на суму 150067,68 грн., з яких 120054,14 грн. за податковим зобов'язанням та 30013,54 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 08.12.2016, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір, у тому числі за військовим збором та штрафними санкціями на суму 11812,50 грн., з яких 9450,00 грн. за податковим зобов'язанням та 2362,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № Ф- від 08.12.2016, якою вимагає фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 22385,53 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № Ф- від 08.12.2016, якою вимагає фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 81369,46 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 08.12.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 8259,55 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 08.12.2016 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 11192,77 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області № від 09.12.2016 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в сумі 1020,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій - необґрунтованими та прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства, а тому вважає, що вони підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити, пояснивши, що спірні рішення контролюючого органу відповідають вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 (код ) зареєстрована Чернігівським міським управлінням юстиції 20.05.2009, реєстраційний № 2 023797, на податковому обліку в ДПІ у м. Чернігові перебуває з 20.05.2009 та є платником ПДВ (Свідоцтво платника ПДВ від 01.01.2015 №200199138).

Судом встановлено, що на підставі вимог п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.4 ст.77, ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464), із змінами від 04.07.2013, Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 21-5 із змінами від 17.07.2013, відповідно до направлення від 31.10.2016 № 407, виданого Чернігівською ОДПІ та плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання, ОСОБА_4 - головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Чернігівської ОДПІ, проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2015 відповідно до затвердженого плану перевірки.

Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 проінформована письмовим повідомленням від 20.10.2016 №17/Г/25-22-13-05-16, яке було направлено ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення 20.10.2016 та, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вручено ОСОБА_1 25.10.2016 під підпис.

ФОП ОСОБА_1 з направленням на проведення документальної планової виїзної перевірки від 31.10.2016 № 407 ознайомлена 31.10.2016.

Журнал реєстрації перевірок для вчинення запису ФОП ОСОБА_1 не надавався.

Перевірка проводилась з 31.10.2016 по 11.11.2016, з перервою в роботі з 05.11.2016 по 06.11.2016. Термін перевірки було продовжено відповідно до наказу від 11.11.2016 № 633 на 5 робочих днів з 14.11.2016, за результатами якої було складено Акт перевірки від 25.11.2016 № 396/13/ (а.с. 23-56).

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення:

- ст. 44, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу, абз. 6 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу та п.1 "Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, що ведуть суб'єкти підприємницької діяльності, крім осіб, які обрали спрощену систему і які ведуть незалежну професійну діяльність", затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481 (наказом ДПА України від 24.12.2010р. №1025), а саме: ФОП ОСОБА_1 на перевірку не надано Книгу обліку доходів та витрат;

- п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, а саме: встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 витрат за 2015 рік на 630000,00 грн., через включення до їх складу суми витрачених коштів на придбання станків;

- п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено оподатковуваний дохід за 2015 рік на 630000,00 грн. внаслідок завищення витрат (усього донараховано податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за актом перевірки - 120054,14 грн., в тому числі за 2015 рік - 120054,14 грн);

- п.167.1 ст.167, п.п. 168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб з найманих працівників за 2015 рік в розмірі 6988,24 грн. (донараховано податку на доходи фізичних осіб з найманих працівників - 6988,24 грн.);

- підпункт 2 пункта 1 статті 7, Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2011 рік на 2355,32 грн., за 2014 рік на 30,00 грн. та за 2015 рік на 630000,00 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2015 рік становить 232108,95 грн.;

- підпункт 2 пункта 1 статті 7, пункт 11 статті 8 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" внаслідок чого платником було занижено суму єдиного соціального внеску за 2011 рік на 817,30 грн., за 2014 рік на 10,41 грн. та за 2015 рік на 80541,75 грн. (донараховано єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу - 81369,46 грн. в тому числі за 2011 рік - 817,30 грн., за 2014 рік - 10,41 грн., за 2015 рік - 80541,75 грн.);

- пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: ФОП ОСОБА_1 було занижено базу нарахування єдиного внеску від доходів, виплачених роботодавцем - фізичною особою - підприємцем, яка в діяльності використовує працю інших осіб за липень - грудень 2015 року на 48328,00 грн.;

- пункту 1 частини 2 статті 6, абзацу першого підпункта 1 пункта 1 статті 7 розділу ІІІ, пункта 5 статті 8 розділу ІІІ та пункта 7 статті 8 розділу ІІІ Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: занижено суму єдиного внеску за липень - грудень 2015 року на 22385,53 грн. (донараховано єдиного внеску, нарахованого роботодавцем - фізичною особою - підприємцем, яка в діяльності використовує працю інших осіб, у розмірі 42,72 % та 3,6% - 22385,53 грн.);

- п.п. 1.1 п.161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, а саме: встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми військового збіру, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року на 9450,00 грн., військового збіру з доходів, виплачених найманим працівникам, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року на 724,92 грн. (донараховано військового збору - 10174,92 грн. в тому числі від здійснення підприємницької діяльності - 9450,00 грн., з доходів, виплачених найманим працівникам - 724,92 грн.);

- п. 3.1 розділу 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування, а саме: не подано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за липень - грудень 2015 року.

На підставі висновків Акта перевірки від 25.11.2016 № 396/13/ Чернігівською ОДПІ були винесені:

- податкове повідомлення-рішення від 08.12.2016 № , за платежем податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яким збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем - 120054,14 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 30013,54 грн. (а.с. 59);

- податкове повідомлення-рішення від 08.12.2016 № , за платежем військовий збір, яким збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем - 9450,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2362,50 грн. (а.с. 60);

- податкове повідомлення-рішення від 08.12.2016 № , за платежем податок на доходи фізичних осіб, яким збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем - 724,92 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 494,46 грн. (а.с. 62);

- - податкове повідомлення-рішення від 08.12.2016 № , за платежем податок на доходи фізичних осіб, яким збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем - 724,92 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 494,46 грн. (а.с. 68);

- вимога по сплаті єдиного внеску від 08.12.2016 № про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 22385,53 грн. (а.с. 63);

- вимога по сплаті єдиного внеску від 08.12.2016 № про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 81369,46 грн. (а.с. 64);

- рішення від 08.12.2016 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 8259,55 грн. (а.с. 65);

- рішення від 08.12.2016 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 11192,77 грн. (а.с. 67);

- рішення від 09.12.2016 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн. (а.с. 66).

Так, Чернігівською ОДПІ при перевірці правильності визначення обсягу виручки та валового доходу, відповідно до наданих на перевірку документів, встановлено включення ФОП ОСОБА_1 до складу валових витрат протягом 2015 року суми коштів, витрачених на придбання станків у ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_12) загальною вартістю 630000,00 грн. (без ПДВ), а саме: станку токарно - гвинторізного 16К20 вартістю 240000,00 грн., станку фрезерного 6р81 вартістю 230000,00 грн. та станку вертикально - свердлильного 2Н1235 вартістю 160000,00 грн. (видаткова накладна №06/01 від 06.01.2015р.). Відповідно до видаткової накладної № 06/01 від 06.01.2015, умовою продажу зазначено безготівковий рахунок, проте, на підтвердження оплати придбаного товару ФОП ОСОБА_1 надано квитанції до прибуткових касових ордерів.

Відповідно до наданих на перевірку банківських виписок по розрахунковим рахункам, встановлено що протягом 2015 року ФОП ОСОБА_1 отримувала дохід від реалізації пиломатеріалу по Україні та за її межами. Відповідно до наданих на перевірку документів, ФОП ОСОБА_1 протягом 2015 року не отримувала дохід від реалізації металевих виробів.

ФОП ОСОБА_1 до Чернігівської ОДПІ було надано письмове пояснення, відповідно до якого, ФОП ОСОБА_1 в січні 2015 року було закуплене технічне обладнання, а саме: станок токарний; станок свердлильний; станок фрезерний.

Відповідно до наданого пояснення (18.11.2016р., вх.№8580/Г), обладнання було закуплене з метою подальшого його використання для виготовлення запасних частин та металевих виробів. З моменту придбання та до теперішнього часу це обладнання використовується для виготовлення запасних частин на обладнання, яке використовується при розпилові пиломатеріалу, а саме для: стрічкової пилорами; обрізного станка; циркулярного станка; кран - балки.

Також, платником на перевірку було надано договір оренди технічного обладнання від 1 липня 2015 року, який було укладено з ОСОБА_6 (код НОМЕР_13), відповідно до якого, ФОП ОСОБА_7 (далі - орендодавець) зобов'язується передати ФОП ОСОБА_1 (далі - орендар) у тимчасове платне користування технічне обладнання, а орендар зобов'язується сплачувати орендодавцю орендну плату. Відповідно договору, технічне обладнання на момент передачі знаходиться в належному стані.

ФОП ОСОБА_1 14.11.2016 було надано акт виготовлення запасних частин. Зазначеним актом платник стверджує, що в період з 3 серпня 2016 року по 1 листопада 2016 року з використанням в господарській діяльності на верстатах: Токарному, інвентарний номер 302; Фрезерувальному, інвентарний номер 202; Свердлильному, інвентарний номер 361; для: стрічкової пилорами, обрізного станка, циркулярного станка, кран-балки.

Було виготовлено: вал на обрізний станок - 1 шт.; шайби металеві для встановлення розмірів заготовки - 12 шт.; шкив на кран-балку - 3 шт.; комплект натяжних роликів на стрічкову пилораму - 8 комплектів; вал маховика на стрічкову пилораму - 2 шт.; упори металеві на стрічкову пилораму - 4 шт.; зажими для стрічкової пилорами - 2 шт.; запчастини для ремонту натяжного механізму для стрічкової пилорами (натяжні винти, гайки натяжного винта) - по 1 шт.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 завищено витрати за 2015 рік на 630000,00 грн., через включення до їх складу суми витрачених коштів на придбання станків, які не було використано для здійснення підприємницької діяльності та отримання доходу протягом 2015 року, чим порушено вимоги п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Враховуючи встановлене, Чернігівська ОДПІ вважає, що ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, занижено оподатковуваний дохід за 2015 рік на 630000,00 грн. внаслідок завищення витрат.

Контролюючий орган вважає, що платником в порушення підпункту 2 пункта 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2015 рік на 630000,00 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2015 рік становить 232108,95 грн.

Крім того, Чернігівською ОДПІ до Чернігівського міського центру зайнятості було направлено лист № 6071/10/25-22-13-05-14 від 27.10.2016 щодо укладених та зареєстрованих в Чернігівському міському центрі зайнятості трудових договорів між найманими працівниками та ФОП ОСОБА_8 Згідно наданої Чернігівським міським центром зайнятості відповіді від 22.11.2016 вх. № 6957/10, ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 не мала зареєстрованих в Чернігівськом міському центрі зайнятості трудових договорів з найманими працівниками.

ФОП ОСОБА_1 на перевірку надано договори безоплатного надання послуг з фізичними особами та договора надання послуг з фізичними особами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15.

В ході проведення перевірки до Чернігівського міського центру зайнятості було направлено запити від 15.11.2016 № 6571/10/25-22-13-05-14 та від 15.11.2016 № 6570/10/25-22-13-05-14, з проханням надати інформацію щодо перебування фізичних осіб : ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на обліку як безробітні. У відповідь на запити, Чернігівським міським центром зайнятості було надано відповіді (від 22.11.2016, вх. № 6958/10 та від 22.11.2016, вх. № 6959/10), відповідно до яких зазначені особи протягом 2015 року не перебували на обліку як безробітні.

Відповідно до наданих на перевірку договорів безоплатного надання послуг фізичними особами та договорів надання послуг фізичними особами, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 використовувала працю фізичних осіб протягом липня - грудня 2015 року. Протягом липня працювали 2 верстатники та рамник на стрічковій пилорамі, протягом серпня - 4 верстатники та рамник на стрічковій пилорамі, протягом вересня - грудня 2015 року - 6 верстатників та рамник на стрічковій пилорамі.

Таким чином, Чернігівська ОДПІ вважає, що ФОП ОСОБА_1 в порушення п.167.1 ст.167, п.п. 168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, не нараховано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб з найманих працівників за 2015 рік в розмірі 6988,24 грн.

Перевіркою повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України „Про оплату праці", встановлено: ФОП ОСОБА_1 протягом липня - грудня 2015 року використовувала працю фізичних осіб, звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за липень - грудень 2015 року до Чернігівської ОДПІ не подавала.

В порушення пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 було занижено базу нарахування єдиного внеску від доходів, виплачених роботодавцем - фізичною особою-підприємцем, яка в діяльності використовує працю інших осіб за липень - грудень 2015 року на суму 48328,00 грн.

В результаті порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: заниження бази нарахування єдиного внеску за липень - грудень 2015 року на суму 48328,00 грн. ФОП ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 42,72% в сумі 20645,72 грн.

Також, в результаті вищезазначеного порушення заниження бази нарахування єдиного внеску за липень - грудень 2015 року на суму 48328,00 грн. ФОП ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3,6% в сумі 1739,81 грн.

Таким чином, контролюючий орган вважає, що ФОП ОСОБА_1 внаслідок порушення абзацу першого підпункта 1 пункта 1 статті 7 розділу ІІІ, пункта 5 статті 8 розділу ІІІ та пункта 7 статті 8 розділу ІІІ Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" занижено суму єдиного внеску за липень - грудень 2015 року на 22385,53 грн.

Також, відповідно до наданої Управлінням Пенсійного фонду в м. Чернігові до Чернігівської об'єднаної ДПІ інформації, відсутня інформація щодо подання ФОП ОСОБА_1 до Управляння Пенсійного фонду в м. Чернігові звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік та за 2012 рік.

ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік (від 12.03.2014р., вх.№), за 2014 рік (від 09.02.2015р., вх.№), за 2015 рік (від 08.02.2016р., вх.№).

Перевіркою встановлено використання ФОП ОСОБА_1 протягом липня - грудня 2015 року праці фізичних осіб. ФОП ОСОБА_1 в порушення п.3.1 розділу 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування не подано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдино-го внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за липень - грудень 2015 року.

ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік (від 08.02.12р. вх.№212073) та задекларованого чистий дохід в розмірі 2355,32 грн. Відповідно до наданої Управлінням Пенсійного фонду в м. Чернігові до Чернігівської об'єднаної ДПІ інформації, відсутня інформація щодо подання ФОП ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Чернігові звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік, у зв'язку з чим платнику не було нараховано єдиний соціальний внесок.

Таким чином, контролюючий орган вважає, що платником в порушення підпункту 2 пункта 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2011 рік на 2355,32 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2011 рік становить 2355,32 грн.

ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік (від 05.02.15р., вх.№) та задекларованого чистий дохід в розмірі 1250,00 грн., 14.05.2015 року ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік ( вх.№) та задекларовано чистий дохід в розмірі 1250,000 грн. ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік (від 09.02.2015р., вх.№) та задекларовано суму доходу, на яку нараховується єдиний соціальний внесок в розмірі 1220,00 грн.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що платником в порушення підпункту 2 пункта 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2014 рік на 30,00 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2014 рік становить 30,00 грн.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 було задекларовано чистий доход від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в загальному розмірі 27243,05 грн., сума задекларованого військового збору становить 408,65 грн. На дату закінчення перевірки ФОП ОСОБА_1 військовий збір в розмірі 408,65 грн. не сплачено.

Перевіркою встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на 630000,00 грн.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку, ФОП ОСОБА_1 в порушення п.п. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року на 9450,00 грн.

Відповідно до наданих на перевірку договорів безоплатного надання послуг фізичними особами та договорів надання послуг фізичними особами, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 використовувала працю фізичних осіб протягом липня - грудня 2015 року. Протягом липня працювали 2 верстатники та рамник на стрічковій пилорамі, протягом серпня - 4 верстатники та рамник на стрічковій пилорамі, протягом вересня - грудня 2015 року - 6 верстатників та рамник на стрічковій пилорамі. Платником не задекларовано суму нарахованого (виплаченого) доходу у вигляді заробітної плати за перевіряє мий період. Перевіркою визначено мінімальний розмір заробітної плати, яку повинна була сплатити ФОП ОСОБА_1 фізичним особам за період з 01.07.2015 по 31.12.2015 в розмірі 48328,00 грн.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 в порушення п.п. 1.1 п. 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, занижено суму військового збору з доходів, виплачених найманим працівникам, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року на 724,92 грн.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Відповідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями (в редакції, чинній до 01.01.2015р.) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п.162.1.1); фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні (п.п.162.1.2); податковий агент (п.п.162.1.3).

Згідно п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно, в даних правовідносинах враховується п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Судом встановлено, що основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова торгiвля деревиною, будiвельними матерiалами та санiтарно-технiчним обладнанням; лiсопильне та стругальне виробництво, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.12.2016 № НОМЕР_14 (а.с. 69-74 Т.1)

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Досліджуючи питання завищення позивачем витрат за 2015 рік на суму 630000,00 грн. через включення їх до складу витрачених коштів на придбання станків, які не було використано для здійснення підприємницької діяльності та отримання доходу протягом 2015 року, суд зазначає наступне.

При перевірці податкової правосуб'єктності учасників даної господарської операції, судом встановлено, що 06.01.2015 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір від 06.01.2015 щодо придбання обладнання: станку токарно-винторізного 16К20 вартістю 240000,00 грн., станку фрезерного 6р81 вартістю 230000,00 грн. та станку вертикально-сверлильного 2Н1235 вартістю 160000,00 грн. (а.с. 89-90 Т.1).

На підтвердження факту придбання вказаних станків позивачем приєднано до матеріалів справи видаткову накладну від 06.01.2015 № 06/01, умовою продажу в якій зазначено безготівковий рахунок (а.с. 91 Т.1).

Поряд з цим, ФОП ОСОБА_1 на підтвердження оплати за придбані станки надано квитанції до прибуткового касового ордера (а.с. 92-109 Т.1).

При цьому, судом встановлено, що на момент укладання договору позивач та його контрагент у відповідності до вимог чинного законодавства були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому, ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як платник ПДВ, а її контрагент зареєстрований у якості платника єдиного податку, що підтверджується Свідоцтвом від 29.05.2012 Серії НОМЕР_15 (а.с. 252 Т.1).

Так, на підтвердження фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення даної господарської операції, позивачем були приєднані до матеріалів справи технічні паспорти придбаного обладнання та акти введення в експлуатацію основних засобів від 03.01.2015, договір оренди технічного обладнання від 01.07.2015 та договір оренди приміщення від 01.07.2015 № 3-1/07 (а.с. 127-129 Т.1, а.с. 142, 147-150 Т.1).

Поряд з цим, визначальним для здійснення будь-якої господарської операції є факт спричинення реальних змін майнового стану контрагентів та використання придбаного майна у власній господарській діяльності.

Судом встановлено з пояснень позивача від 11.11.2016, що вищезазначене обладнання було закуплене з метою подальшого його використання для виготовлення запасних частин та металевих виробів, а саме для: стрічкової пилорами; обрізного станка; циркулярного станка; кран-балки.

У своїх поясненнях позивач стверджує, що за допомогою придбаних станків було виготовлено: вал на обрізний станок - 1 шт., шайби металеві для виставлення розмірів заготовки - 12 шт., шкив на кран-балку - 3 шт., комплект натяжних роликів на стрічкову пилораму - 8 комплектів, вал маховика на стрічкову пилораму - 2 шт., упори металеві на стрічкову пилораму - 4 шт., зажими для стрічкової пилорами - 2 шт., запчастини для ремонту натяжного механізму для стрічкової пилорами (натяжні винти, гайки натяжного винта) - по 1 шт., про що ФОП ОСОБА_1 складено Акт виготовлення запасних частин (а.с. 143, 144 Т.1).

Поряд з цим, з пояснень позивача, вбачається, що вищезазначені частини та металеві вироби для стрічкової пилорами; обрізного станка; циркулярного станка; кран-балки були виготовлені в період з 03.08.2016 по 01.11.2016.

Судом було зобов'язано надати докази щодо використання зазначених потужностей для здійснення господарської діяльності в зазначений період (з 03.08.2016 по 01.11.2016), про те, представником позивача були приєднані до матеріалів справи документи, що вказують на діяльність ФОП ОСОБА_1 у 2015 році (а.с. 174-251 Т.1).

Суд наголошує, що визначальними рисами будь-яких господарських операцій є економічна обґрунтованість та наявність ділової мети в діях контрагентів. Позивачем не було надано суду жодного обґрунтованого доказу необхідності придбання спірних станків, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 у 2015 році здійснювала господарську діяльність на орендованих потужностях та за допомогою орендованого обладнання, яке на момент передачі позивачу знаходилось в належному стані.

З таких підстав, суд визнає, що придбання станку токарно-винторізного 16К20, станку фрезерного 6р81 та станку вертикально-сверлильного 2Н1235 для виготовлення запасних частин та металевих виробів для стрічкової пилорами; обрізного станка; циркулярного станка та кран-балки є необґрунтованим.

Таким чином, врахувавши всі докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність реальності здійснення даної операції, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Суд дійшов висновку, що дана господарська операція не спричинила реальні зміни майнового стану ФОП ОСОБА_1 та констатує відсутність ділової мети під час здійснення такої операції.

Відповідно п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України - об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України встановлено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат підприємця документально не підтверджені витрати.

З таких підстав, суд визнає, що позивач віднісши до складу витрат в 2015 році суму 630000,00 грн. на придбання станків, які вона не використовувала в межах своєї господарської діяльності, та витрат, які безпосередньо не пов'язані з отриманням позивачем доходів згідно п. 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України, позивач діяв неправомірно, адже ці витрати документально не підтверджені і не стосуються господарської діяльності позивача.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було укладено:

1) договір надання послуг з фізичною особою ОСОБА_9 від 01.07.2015, відповідно до якого, Виконавець (ОСОБА_9) зобов'язується безоплатно надати Замовнику (ОСОБА_1) послуги верстатника шляхом особистого проведення робіт, які організує Замовник, з дати укладання договору, з 01.07.2015 по 01.07.2017;

2) договір безоплатного надання послуг з фізичною особою ОСОБА_10 від 01.07.2015, відповідно до якого, Виконавець (ОСОБА_10) зобов'язується безоплатно надати Замовнику (ОСОБА_1) послуги верстатника шляхом особистого проведення робіт, які організує Замовник, з дати укладання договору, з 01.07.2015 по 01.07.2017;

3) договір безоплатного надання послуг з фізичною особою ОСОБА_11 від 01.07.2015, відповідно до якого, Виконавець (ОСОБА_11) зобов'язується безоплатно надати Замовнику (ОСОБА_1) послуги рамника на стрічковій пилорамі шляхом особистого проведення робіт, які організує Замовник, протягом року з дати укладання договору, з 01.07.2015 по 01.07.2017;

4) договір безоплатного надання послуг з фізичною особою ОСОБА_12 (20.02.1983 р.н.) від 01.08.2015, відповідно до якого, Виконавець (ОСОБА_12) зобов'язується безоплатно надати Замовнику (ОСОБА_1) послуги верстатника шляхом особистого проведення робіт, які організує Замовник, з дати укладання договору, з 01.08.2015 по 01.07.2017;

5) договір безоплатного надання послуг з фізичною особою ОСОБА_13 від 01.08.2015, відповідно до якого, Виконавець (ОСОБА_13) зобов'язується безоплатно надати Замовнику (ОСОБА_1) послуги верстатника шляхом особистого проведення робіт, які організує Замовник, з дати укладання договору, з 01.08.2015 по 01.08.2017;

6) договір безоплатного надання послуг з фізичною особою ОСОБА_14 від 01.09.2015, відповідно до якого, Виконавець (ОСОБА_14) зобов'язується безоплатно надати Замовнику (ОСОБА_1) послуги верстатника шляхом особистого проведення робіт, які організує Замовник, протягом року з дати укладання договору, з 01.09.2015 по 01.09.2017;

7) договір безоплатного надання послуг з фізичною особою ОСОБА_15 від 01.09.2015, відповідно до якого, Виконавець (ОСОБА_15) зобов'язується безоплатно надати Замовнику (ОСОБА_1) послуги верстатника шляхом особистого проведення робіт, які організує Замовник, протягом року з дати укладання договору, з 01.09.2015 по 01.09.2017.

Статтями 1 вказаних договорів передбачено, що Замовник (ФОП ОСОБА_1) приймає результати послуг та зобов'язується забезпечити додержання санітарно-гігієнічних норм, правил пожежної безпеки у місцях надання послуг, якщо їх визначає Замовник, а також відшкодування фактичних витрат Виконавця, пов'язаних з виконанням Договору та підтверджених платіжними або розрахунковими документами (а.с. 75-88 Т.1).

Статтями 4 Договорів від 01.07.2015, від 01.08.2015 укладених з ОСОБА_16 та ОСОБА_12 визначено, що за надання послуг Замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 14000 грн. та 13500 грн. (а.с. 75-76, 81-82 Т.1)

У свою чергу, ФОП ОСОБА_1 не було надано суду жодного доказу на підтвердження прийняття результатів наданих послуг, а також доказів з відшкодування фактичних витрат виконавців пов'язаних з виконанням вказаних Договорів.

Суд наголошує на відсутності в матеріалах справи також доказів здійснення ФОП ОСОБА_1 оплати виконавцям ОСОБА_16 та ОСОБА_12 винагороди за надані послуги в розмірі 14000 грн. та 13500 грн.

Чернігівською ОДПІ до Чернігівського міського центру зайнятості було направлено лист № 6071/10/25-22-13-05-14 від 27.10.2016 щодо укладених та зареєстрованих в Чернігівському міському центрі зайнятості трудових договорів між найманими працівниками та ФОП ОСОБА_8 Згідно наданої Чернігівським міським центром зайнятості відповіді від 22.11.2016 вх. № 6957/10, ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 не мала зареєстрованих в Чернігівському міському центрі зайнятості трудових договорів з найманими працівниками.

Також, Чернігівською ОДПІ до Чернігівського міського центру зайнятості було направлено запити від 15.11.2016 № 6571/10/25-22-13-05-14 та від 15.11.2016 № 6570/10/25-22-13-05-14, з проханням надати інформацію щодо перебування фізичних осіб : ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на обліку як безробітних. У відповідь на запити, Чернігівським міським центром зайнятості було надано відповіді (від 22.11.2016, вх. № 6958/10 та від 22.11.2016, вх. № 6959/10), відповідно до яких зазначені особи протягом 2015 року не перебували на обліку як безробітні (а.с. 51, 53 Т.2).

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що у періоді, що перевірявся ФОП ОСОБА_1 при здійсненні підприємницької діяльності використовувала працю найманих працівників без оформлення з ними трудових відносин у відповідності до законодавства.

Згідно п.п."а" п.171.2 ст.171 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є - податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно п.п."а" п.176.2 ст.176 особи, які відповідно до Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п.п. 168.1.2. п.168.1 ст.168 Кодексу податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені Кодексом для місячного податкового періоду (п. п. 168.1.5. п. 168.1. ст. 168 Кодексу).

Законом України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата найманим працівникам повинна нараховуватися не нижче законодавчо встановлено розміру. Зокрема, в ст. 3 ЗУ "Про оплату праці" визначено, що мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт)". Статтею 8 вищевказаного Закону передбачено, що держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України з урахуванням пропозицій, вироблених шляхом переговорів, представників професійних спілок, роботодавців, які об'єдналися для ведення колективних переговорів і укладення генеральної угоди, та переглядається залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 10 ЗУ "Про оплату праці").

Згідно п.167.1 ст.167 ПКУ, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно - правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно договорів безоплатного надання послуг фізичними особами, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 використовувала працю фізичних осіб протягом липня - грудня 2015 року. Протягом липня працювали 2 верстатники та рамник на стрічковій пилорамі, протягом серпня - 4 верстатники та рамник на стрічковій пилорамі, протягом вересня - грудня 2015 року - 6 верстатників та рамник на стрічковій пилорамі.

З таких підстав, враховуючи вимоги вищезазначених норм права, суд визнає, що ФОП ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб з найманих працівників за 2015 рік в розмірі 6988,24 грн. (за липень 2015 року виплачено 3654,00 грн., серпень 2015 - 6090,00 грн., вересень 2015 - 6946,00 грн., жовтень 2015 - 9646,00 грн., листопад 2015 - 9646,00 грн., грудень 2015 - 9646,00 грн.).

Відповідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону України №2464-VI визначено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Пунктом 5 частини 1 ст.1 Закону України №2464-VI визначено, що мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, яка визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно ч.3 та ч.4 ст.7 Закону №2464-VI передбачено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.

Частиною 7 статті 8 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 2, 6 - 8 частини першої статті 4 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині дев'ятій цієї статті), встановлюється у розмірі 3,6 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно ч.11 ст.8 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Таким чином, враховуючи встановлене, суд визнає, що платником в порушення пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України №2464-VІ занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2015 рік на 630000,00 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2015 рік становить 232108,95 грн.

Враховуючи встановлене та вищезазначені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про правомірність винесених відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.12.2016 № та рішення № від 08.12.2016, оскільки ФОП ОСОБА_1 в результаті порушення ч.1 ст. 7 Закону України №2464-VІ занижено базу нарахування єдиного внеску за липень - грудень 2015 року на суму 48328,00 грн., не нараховано та не сплачено до бюджету єдиного внеску у розмірі 42,72% в сумі 20645,72 грн., за липень - грудень 2015 року не нараховано та не сплачено до бюджету єдиного внеску у розмірі 3,6% у сумі 1739,81 грн. внаслідок того, що протягом липня - грудня 2015 року використовувала працю фізичних осіб з якими не було оформлено належним чином трудові відносини, звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за липень - грудень 2015 року до ЧОДПІ не подавала.

Перевіряючи правомірність винесення контролюючим органом вимоги по сплаті єдиного внеску від 08.12.2016 № , за яким ФОП ОСОБА_1 донараховано єдиного внеску у сумі 81369,46 грн., та, як наслідок, рішення від 08.12.2016 № на суму 8259,55 грн., судом було встановлено наступне.

ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік (від 08.02.12р. вх.№212073) та задекларованого чистий дохід в розмірі 2355,32 грн. Відповідно до наданої Управлінням Пенсійного фонду в м. Чернігові до Чернігівської об'єднаної ДПІ інформації, відсутня інформація щодо подання ФОП ОСОБА_1 до Управляння Пенсійного фонду в м. Чернігові звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік, у зв'язку з чим платнику не було нараховано єдиний соціальний внесок.

Таким чином, платником в порушення підпункту 2 пункту 1 статті 7 Закону України №2464-VІ занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2011 рік на 2355,32 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2011 рік становить 2355,32 грн.

ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік (від 05.02.15р., вх.№) та задекларованого чистий дохід в розмірі 1250,00 грн., 14.05.2015 року ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік ( вх.№) та задекларовано чистий дохід в розмірі 1250,000 грн. ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік (від 09.02.2015р., вх.№) та задекларовано суму доходу, на яку нараховується єдиний соціальний внесок в розмірі 1220,00 грн.

Таким чином, платником в порушення підпункту 2 пункту 1 статті 7 Закону України №2464-VІ занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2014 рік на 30,00 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2014 рік становить 30,00 грн.

Суд наголошує, що встановлене не ставиться під сумнів позивачем та в ході судового розгляду не оспорювалось.

Поряд з цим, враховуючи, що судом встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 витрат за 2015 рік на 630000,00 грн., через включення до їх складу суми витрачених коштів на придбання станків, які не було використано для здійснення підприємницької діяльності та отримання доходу протягом 2015 року, суд зазначає, що відповідно до п.п.2 п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом МФУ від 20.04.2015 року №449, платники, визначені підпунктом 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) пункту 1 розділу II цієї Інструкції, здійснюють розрахунок єдиного внеску за календарний рік до 10 лютого наступного року на підставі даних річної податкової декларації. При визначенні доходу (прибутку), з якого сплачується єдиний внесок, враховується кількість календарних місяців, у яких отримано дохід (прибуток).

Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий. До зазначеної суми з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску застосовується відповідна ставка, зазначена в пункті 3 розділу III цієї Інструкції.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України №2464-VІ, для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п. 11 ст. 25 Закону України №2464-VІ, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Таким чином, платником в порушення підпункту 2 пункту 1 статті 7 Закону України №2464-VІ занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок за 2015 рік на 630000,00 грн., сума заниження чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини за 2015 рік становить 232108,95 грн.

З таких підстав, суд визнає, що контролюючим органом було правомірно донараховано ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за 2011 рік - 817,30 грн., за 2014 рік - 10,41 грн., за 2015 рік - 80541,75 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 8259,55 грн.

Крім того, оскільки судом встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на 630000,00 грн. та оскільки платником не задекларовано суму нарахованого (виплаченого) доходу у вигляді заробітної плати за перевіряємий період в розмірі 48328,00 грн., то на підставі п.п. 1.1 п.161 підрозділу 10 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 зобов'язана була сплатити суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року в розмірі 9450,00 грн., військового збору з доходів, виплачених найманим працівникам, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2015 року в розмірі 724,92 грн., а тому суд визнає обґрунтованість винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень від 08.12.2016 № та № .

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що контролюючий орган довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , вимоги по сплаті єдиного внеску від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , рішення від 08.12.2016 № , рішення від 08.12.2016 № ,рішення від 09.12.2016 № .

Встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, суд вважає, що контролюючим органом було правомірно винесені оскаржувані податкові рішення та констатуючи спірність формування відповідачем податкового зобов'язання позивачу по податку на доходи фізичних осіб, єдиному внеску, військовому збору, згідно вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що повідомлення-рішення від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , вимоги по сплаті єдиного внеску від 08.12.2016 № , від 08.12.2016 № , рішення від 08.12.2016 № , рішення від 08.12.2016 № ,рішення від 09.12.2016 № скасуванню не підлягають, а у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Ю.О.Скалозуб