Справа № 263/2569/17
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/2569/17
Провадження № 2-а/263/328/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 840372 від 14.02.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2017 року серії АР № 840372, винесеної поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Ісправниковим А.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини правопорушення не відповідають дійсності та спотворюють фактичні обставини події. Позивач зазначив, що після зупинку поліцейський повідомив його, що причиною зупинки є порушення пп. «є» п. 8.7.3 ПДР, який забороняє рух на заборонений сигнал світлофору, а саме: поєднання червоного та жовтого. Позивач вказує, що зазначеного правопорушення він не вчиням, ніяких відеоматеріалів, які б підтвердили факт його вчинення позивачем, поліцейськими не надано. Також зазначив, що інспектором було порушено право на правову допомогу ОСОБА_1, оскільки постанова була винесена одразу. Також на місці зупинки інспектор не ознайомив його з правами та обов'язками, не надав можливості надати письмові пояснення у справі, що також є порушенням діючого законодавства. За цих та інших підстав вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 840372 від 14.02.2017 року незаконною та просить її скасувати.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги з аналогічних мотивів, наведених у позові.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що під час патрулювання 14.02.2017 року інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Ісправниковим А.С. та інспектором роти № 1 Кокоулінаою А.С. приблизно о 22:00 годині було помічено порушення ПДР. А саме: водій, керуючи автомобілем «SKODA Superb», державний номер НОМЕР_1, на перехресті проспекту Металургів та вулиці Варганова в Центральному районі міста Маріуполя почав рух на заборонений сигнал світлофору - поєднання червоного та жовтого, чим порушив п. 8.7.3є) ПДР України. У даному випадку позивач, керуючи транспортним засобом, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, що призвело до порушення ПДР України. Зазначила, що твердження позивача про початок руху після ввімкнення зеленого світла спростовуються наданими відеоматеріалами, де в режимі «стоп-кадр» чітко вбачається факт здійснення початку руху о 22:06:17 саме на поєднання червоного та жовтого світла, а вже потім о 22:06:21, в момент закінчення проїзду перехрестя, було ввімкнено зелене світло. Таким чином вищенаведене свідчить, що правопорушення вчинене водієм умисно, тобто водій в повній мірі усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав її шкідливі наслідки та бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Встановивши факт вчинення адміністратвиного правопорушення, роз'яснивши позивачеві, що саме він порушив, а також факт створення перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, інспектором було прийнято рішення провести розгляд справи про адміністратвине правопорушення та винести відповідну постанову щодо водія ОСОБА_1 Зазначила, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (винесення постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністратвиного розслідування . в адміністративному юрисдикційному процесі використання таких доказів забезпечує його оперативність. У даному випадку необхідно враховувати той факт, що вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення було виявлено інспекторами візуально під час несення служби по охороні публічного порядку у місті Маріуполі. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції міста Маріуполя діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-прововими актами. Просила у задоволенні адміністративного позову відмовити. Також у запереченнях просила провести розгляд справи без участі представника відповідача.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлагає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно підпунктом «є» пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: поєднання жовтого та червоного сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

За проїзд на заборонений сигнал світлофора передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 статті 122 КУпАП.

Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 840372 року поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі капралом поліції Ісправниковим А.С. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме: за те, що він 14 лютого 2017 року о 22:05 годині в місті Маріуполі Центральному на перехресті проспекту Металургів та вулиці Варганова, керуючи транспортним засобом «SKODA Superb», почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме: поєднання червоного та жовтого, чим порушив п.п. 8.7.3є) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були вивчені та переглянуті надані відповідачем відеозаписи з відеокамери, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з самого початку зупинки його працівниками поліції не визнавав своєї вини, заперечував, що порушив ПДР України, пояснював, що почав рухатися на зелений сигнал світлофору. При наданні працівниками поліції йому для перегляду відеофіксації руху його автомобіля, стверджував, що на зазначеному перехресті рухалося три автомобілі, його транспортний засіб почав рух на зелений сигнал світлофору. Зазначені обставини хотів викласти у своїх письмових поясненнях, проте працівники патрульної поліції не надали такої можливості, хоча позивач неодноразово на цьому наполягав. Також з відеозапису відеореєстратора вбачається, що автомобіль, ідентифікувати який неможливо, оскільки не вбачається модель автомобілю та його державний номер, на перехресті проспекту Металургів та вулиці Варганова в місті Маріуполі почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме: поєднання червоного та жовтого. Також не видно відстань, на якій транспортний засіб зупинився перед перехрестям на світлофорі, та коли почав рухатися на поєднаний жовтий та червоний сигнали, чи перетнув він межу, до якої необхідно здійснювати зупинку.

Відсутність доказів порушення позивачем ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, пояснення позивача після зупинки транспортного засобу, що зафіксовані на відеокамеру, закріплену на форменному одязі інспектора поліції, та відеореєстартор, у своїй сукупності свідчать про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП

За приписами ч. 2 ст. 72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Таким чином постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході розгляду справи відповідачем не надано достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, крім того дії відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складані постанови щодо ОСОБА_1 не відповідають діючому законодавству, та у зв'язку із цим зазначена постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 840372 від 14.02.2017 року задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2017 року серії АР № 840372, винесену поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Ісправниковим Анатолієм Сергійовчем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.М. Томілін