Справа № 385/305/17(2-а/385/19/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2017 рокусправа № 385/305/17(2-а/385/19/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2017 р. у справі № 385/305/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області (далі - УПФУ) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні обрахунку пенсії з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, відображених у довідці-доповненні від 08.02.2017 р. № 000167; визнання протиправними дій щодо вилучення із складу середньомісячної заробітної плати при визначенні та обрахунку пенсії державного службовця 15% винагороди за вислугу років; зобов'язання включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань; зобов'язання включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання; зобов'язання здійснити обчислення та виплату пенсії з дня її призначення, виходячи з 89% суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці, у тому числі інші виплати та суми індексації.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2017 р. позов задоволено частково; визнано незаконними дії УПФУ щодо відмови провести обрахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, відображених у довідці-доповненні від 08.02.2017 р. № 000167; визнано незаконними дії УПФУ щодо вилучення із складу середньомісячної заробітної плати при визначенні та обрахунку пенсії державного службовця 15% винагороди за вислугу років; зобов'язано УПФУ включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань; зобов'язано УПФУ включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання; зобов'язано УПФУ здійснити обчислення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 р., виходячи з 89% суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці, у тому числі інші виплати, та сум індексації. Позовні вимоги за період з 04 квітня 2004 року по 01 серпня 2016 року залишено без розгляду.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, яке полягає в тому, що судом першої інстанції не вірно застосовані приписи Закон України «Про державну службу». Відповідно до ст. 33 цього Закону матеріальна допомога та інші виплати не відноситься до надбавок та доплат, які включаються до заробітку для перерахунку пенсії.

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ та з 04.04.2004 р. отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивачу видано Голованівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області довідки № 000165 від 08.02.2017 р., № 000166 від 08.02.2017 р. про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а також довідку № 000167 від 08.02.2017 р. про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», із зазначенням фактично отриманих позивачем сум надбавки за вислугу років, премії, премії до державних, професійних свят, надбавки за високі досягнення у праці, інші виплати. На всі виплати, зазначені у довідках, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

15.02.2017 р. позивач звернулася до УПФУ із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії, оскільки при первинному призначенні пенсії до складу заробітної плати не були враховані: винагорода за вислугою років, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Листом від 23.02.2017 р. № 339/03-20 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність законних підстав для проведення перерахунку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок призначеної її пенсії, виходячи із заробітної плати з урахуванням отриманих нею виплат, що зазначені у довідках Голованівської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Кіровоградській області № 000165 від 08.02.2017 року, № 000166 від 08.02.2017 року та № 000167 від 08.02.2017 року, які повинні бути враховані при визначенні розміру пенсії, а отже є неправомірною відмова відповідача в перерахунку призначеної позивачу пенсії після її звернення із заявою від 15 лютого 2017 року.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04.04.2004 р. призначена пенсія, яка розрахована відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач 15.02.2017 р. звернулась до УПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до довідок Голованівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 08.02.2017 р. № 000165, № 000166 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», № 000167 про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», із зазначенням фактично отриманих позивачем сум надбавки за вислугу років, премії, премії до державних, професійних свят, надбавки за високі досягнення у праці, інші виплати. В довідках зазначено про нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів. При цьому в довідці вказано, що на всі виплати, включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом від 23.02.2017 р. № 339/03-20 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність законних підстав для проведення перерахунку, встановлених ст. 33 Закону України «Про державну службу».

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, державним службовцям пенсія призначається в розмірі 80-90% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 цього Закону встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу, на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачу при призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» не враховані усі складові заробітної плати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, інші виплати.

Звернення позивача за перерахунком пенсії на підставі нової довідки про складові заробітної плати після призначення пенсії відбулось саме з метою визначення правильного розміру пенсії.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про нараховану та виплачену позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, інші виплати.

Колегія суддів вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, а тому позов підлягає задоволенню в цій частині.

Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11.

Щодо позовних вимог про включення до заробітку для розрахунку пенсії повної суми винагороди за вислугу років, колегія суддів вказує на наступне.

Як зазначено вище, статтею 33 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 р. N 1013, до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: в органах державної податкової служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. N 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" з наступними змінами; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Наказом Гайворонської міжрайонної державної податкової інспекції № 8 від 28.01.2004 р. визначено виплачувати винагороду за вислугу років спеціалістам згідно з протоколом № 1 від 28.01.2004 р. (ОСОБА_1 - 40% за стажем 32 роки 05 місяців 28 днів).

Відтак, з урахуванням приписів Закону України «Про державну службу», а також Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи на посадах бухгалтерів, економістів тощо, якщо особа мала спеціальну освіту.

Оскільки позивач має відповідний стаж по посадах, зазначених в Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, має спеціальну освіту, такий стаж роботи повинен включатися до стажу роботи державного службовця - посадової особи органів державної податкової служби, який дає право на одержання винагороди за вислугу років.

Відтак, позивачу правильно обрахована винагорода за вислугу років в розмірі 40%.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу нараховувалась та виплачувалась тільки надбавка за вислугу років в розмірі 40%.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що надбавка за вислугу років входила до системи оплати праці державного службовця.

Отже, є правильним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині залишення частини позовних вимог без розгляду саме постановою, проте дане порушення не призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим дане порушення не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2017 р. у справі № 385/305/17 залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2017 р. у справі № 385/305/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко