Справа № 803/493/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Справа № 803/493/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання - Шаблій Л.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області) про визнання протиправними та скасування наказів №273/в від 10 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області» та №66 о/с від 05 квітня 2017 року «По особовому складу», поновлення його на посаді слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно було прийнято наказ №273/в від 10 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області», яким за грубе порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійного виконання своїх службових обов'язків відповідно до нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, пункту 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939, пункту 7.8 Інструкції про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Міністерства внутрішніх справ України, під час міжнародного співробітництва та виїзду за кордон працівників органів та підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск та доступ до державної таємниці, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 березня 2009 року №142дск, що виразилось у порушенні режиму секретності особи, яка має допуск та доступ до державної таємниці - позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Крім того, позивач вказує, що при прийнятті наказу №273/в від 10 березня 2017 року відповідачем було порушено вимоги пункту 15 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, яким визначено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з поліції, як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, оскільки щодо нього не було застосовано всіх інших заходів дисциплінарного впливу, які передбачені статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, а одразу було вжито крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення.

В подальшому, на підставі наказу №273/в від 10 березня 2017 року, наказом начальника ГУНП у Волинській області №66 о/с від 05 квітня 2017 року «По особовому складу» ОСОБА_1 протиправно було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З врахуванням вищевикладеного, позивач просить визнати протиправними та скасувати наказ №273/в від 10 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області» та наказ №66 о/с від 05 квітня 2017 року «По особовому складу», поновити його на посаді слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В поданих суду письмових запереченнях проти адміністративного позову від 28 квітня 2017 року №949/26/01-2017 відповідач позов не визнав, вважає, що оскаржувані накази №273/в від 10 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області» та №66 о/с від 05 квітня 2017 року «По особовому складу» прийняті у межах наданих повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства, відтак підстав для їх скасування та поновлення позивача на службі в поліції немає. Просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи, наведені у запереченнях. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом ГУНП у Волинській області №99 о/с від 18 травня 2016 року «По особовому складу» був призначений на посаду слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктом 8.1, 8.3 Інструкції №230 встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу начальника ГУНП у Волинській області №136 від 30 січня 2017 року «Про призначення та проведення службового розслідування» комісією ГУНП у Волинській області проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_1 щодо допущення порушення вимог Закону України «Про державну таємницю».

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 наказом ГУНП у Волинській області №99 о/с від 18 травня 2016 року «По особовому складу» був призначений на посаду слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області та мав допуск до державної таємниці за формою 3, який йому був наданий розпорядженням Управління Служби безпеки України у Волинській області (далі - УСБУ у Волинській області) №24д від 03 березня 2016 року.

Водночас, відповідно до звернення позивача від 03 лютого 2017 року, розпорядженням УСБУ у Волинській області №13д від 10 лютого 2017 року слідчому слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області допуск до державної таємниці скасовано (лист УСБУ у Волинській області №54/24/38-321 від 10 лютого 2017 року).

Тобто, в період з 03 березня 2016 року по 10 лютого 2017 року слідчий слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 був допущений до державної таємниці за формою 3, ступінь секретності «Таємно».

Діяльність режимно-секретного органу регулюється Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939 (далі - Порядок №939).

Разом з тим, в систем органів внутрішніх справ України діяльність режимно-секретного органу регулюється Інструкцією про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Міністерства внутрішніх справ України, під час міжнародного співробітництва та виїзду за кордон працівників органів та підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск до державної таємниці, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 березня 2009 року №142 дск (далі - Інструкція №142 дск).

Відповідно до пункту 690 Порядку №939 під час перебування за кордоном громадяни, яким надано допуск до державної таємниці, незалежно від підстав і мети їх виїзду повинні виконувати взяті зобов'язання щодо збереження державної таємниці.

Окрім цього, перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов'язаний письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган (далі - РСО) за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком №6. У такому разі інструктаж громадянина з питань охорони державної таємниці проводить начальник РСО.

Відповідно до додатку №9 Порядку №939 слідчий ОСОБА_1. 21 червня 2016 року дав зобов'язання, у якому погодився як громадянин України у зв'язку з допуском до державної таємниці:

- не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка буде йому довірена або стане відомою у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

- не сприяти іноземним державам іноземним організаціям чи їх представникам а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності що завдає шкоди інтересам національної безпеки України;

- виконувати вимоги режиму секретності;

- повідомляти посадовим особам які надали допуск до державної таємниці, та відповідним режимно-секретним органам про виникнення обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної державної таємниці, а також про свій виїзд з України;

- додержуватись інших вимог законодавства про державну таємницю.

Крім того, позивач у зобов'язанні дав згоду на обмеження своїх прав відповідно до статті 29 Закону України «Про державну таємницю», а також він проінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.

Згідно із пунктом 1.14 Інструкції №142дс працівники органів внутрішніх справ України, яким надано допуск та доступ до державної таємниці, несуть у встановленому порядку відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, розголошення конфіденційної інформації, що є власністю держави, утрати або знищення документів з грифом «Для службового користування».

Відповідно до пункту 1.16 Інструкції №142дск посадові особи всіх рівнів, які безпосередньо організовують та виконують роботи, пов'язані з державною таємницею, повинні знати вимоги Інструкції про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Міністерства внутрішніх справ України, під час міжнародного співробітництва та виїзду за кордон працівників органів та підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск до державної таємниці та інших нормативно-правових актів, що діють у цій сфері, та забезпечувати неухильне їх виконання.

В ході службового розслідування встановлено, що слідчий слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_1 впродовж 2016 року двічі перебував у черговій відпустці в період з 12 травня 2016 року по 22 травня 2016 року (наказ ГУНП у Волинській області №97 о/с від 16 травня 2016 року) та з 29 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року (наказ ГУНП у Волинській області №74 о/с від 30 вересня 2016 року). Згідно із інформацією від 17 лютого 2017 року за №148/13/01, наданою відділом режиму та технічного захисту інформації ГУНП у Волинській області, протягом 2016-2017 років рапорти капітана поліції ОСОБА_1 про надання йому дозволу на виїзд за межі України не надходили.

Однак, як вбачається з листа Державної прикордонної служби України від 15 березня 2017 року №1124, згідно витягу бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» у період з 01 січня 2016 року по 08 березня 2017 року позивач неодноразово перетинав державний кордон України.

Крім того, з матеріалів службового розслідування вбачається, що позивач в січні 2017 року був відсутній у робочий час на робочому місці, про що комісією складені акти невиходу на роботу від 05 січня 2017 року та від 16 січня 2017 року.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що згідно книги нарядів Ратнівського відділу ГУНП у Волинській області позивач 10 грудня 2016 року та 15 січня 2017 року перебував у слідчо-оперативній групі в якості слідчого з вогнепальною зброєю у однострої та перетинав державний кордон України у пункті пропуску «Доманове» Волинської області.

Разом з тим, як передбачено пунктом 6.14 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 жовтня 2012 року №940, члени СОГ (далі - СОГ) (основної та додаткових) можуть відлучатися з місць постійного перебування лише з дозволу чергового: для вживання їжі (у межах адмінбудинку ОВС), на місця вчинення кримінальних правопорушень, до кімнати розгляду обставин з доставленими особами тощо. Членам СОГ забороняється відлучатися з місця постійного перебування для виконання службових завдань, не пов'язаних з діяльністю СОГ.

За результатами службового розслідування 07 березня 2017 року комісія прийняла висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_1, яким встановила, що ОСОБА_1 допустив дії, які відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України утворюють склад дисциплінарного проступку, за що він, на підставі статтей 5, 8, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Волинській області №273/в від 10 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області», за грубе порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійного виконання своїх службових обов'язків відповідно до нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, пункту 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939, пункту 7.8 Інструкції про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі Міністерства внутрішніх справ України, під час міжнародного співробітництва та виїзду за кордон працівників органів та підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск та доступ до державної таємниці, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 березня 2009 року №142дск, що виразилось у порушенні режиму секретності особи, яка має допуск та доступ до державної таємниці - слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу ГУНП у Волинській області №66 о/с від 05 квітня 2017 року «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з 06 квітня 2017 року.

Крім того, суд звертає увагу, що на момент прийняття оскаржуваних наказів був чинний наказ ГУНП у Волинській області від 14 листопада 2016 року № 945/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», яким за порушення вимог статті 28 Кримінального процесуального кодексу України при досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000326 від 20 серпня 2016 року слідчому слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач у даній справі довів правомірність звільнення позивача зі служби в поліції, що підтверджено результатами службового розслідування.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 10 травня 2017 року.