Справа № 1806/2-а-6060/11
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Суми
справа № 1806/2-а-6060/11
ПОСТАНОВА

іменем України

18 липня 2011 року Ковпаківський районний суд м. Сум в особі судді Князєва В.Б., при секретарі Кучерявій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся з адміністративним позовом та вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми та отримує пенсію як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії та є інвалідом 2 групи, захворювання якого повязане з наслідками аварії на ЧАЕС, тому відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, не може бути нижчим ніж вісім мінімальних пенсій за віком та згідно ст. 67 Закону України про внесення змін до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з урахуванням розміру встановленої Законом України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік мінімальної пенсії за віком на момент виплати, тому позивач вважає, що розмір його пенсії повинен складати 8 мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю. Інвалідам 2 групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, тому йому також повинна призначатися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач в порушення вказаних вимог керується Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 р., де розрахункова величина мінімального розміру пенсії за віком визначена в розмірі 19,91 грн., що є неправильним і грубим порушенням законодавства України. У 2011 році позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсій, однак отримав відмову. Позивач просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати Управління пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми провести перерахунок та виплату: державної пенсії, як інваліду 2 групи, щодо захворювання яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії, як інваліду 2 групи за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 16.12.2010 р. й у подальшому виплачувати пенсію у визначеному розмірі та у відповідності до чинного законодавства.

Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми з позовними вимогами не погодилися та в своїх запереченнях зазначили, що пенсія позивачеві призначена не за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а за іншим спеціальним законом, а саме за Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому вимога позивача про те, що базова мінімальна пенсія за віком при нарахуванні пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»повинна призначатися згідно із Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та «Про Державний бюджет України»на відповідний рік суперечить законодавству. Крім того, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. Вважають, що вимоги позивача безпідставні та просять суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи 1-ї категорії і має право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується фотокопією посвідчення серія А № 104776 та вкладкою до нього (а. с. 4).

Позивач отримує пенсію, призначену йому відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Порядок обчислення пенсії позивачеві визначений Управлінням Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 р., де розрахункова величина мінімального розміру пенсії за віком визначена в розмірі 19,91 грн.

У статті 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення i призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-1У - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»). Відповідний перерахунок пенсій позивача, її максимальний розмір визначається ст. 67 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи», яка теж є відсильною нормою з посиланням на ст. ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач є інвалідом 2 групи і йому була призначена відповідна пенсія по інвалідності, що настала внаслідок захворювання від Чорнобильської катастрофи, є особою, яка віднесена до першої категорії, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсія позивачеві виплачувалася виходячи з того, що Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 р. встановлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провадиться, виходячи з розміру 19,91 грн., що визнається сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку зі втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України).

Відповідно до ст. 54 вищезазначеного Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(після внесення змін Законом України № 3108-ІV від 17.11.05 р. - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах:

- інвалідам І групи 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Разом з цим розмір основної і додаткової пенсії нараховані та сплачені позивачеві у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, з грудня 2010 року основний розмір пенсії, передбачений ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»не міг бути менший восьми мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З грудня 2010 року додатковий розмір пенсії передбачений ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»не міг бути менший 75 % мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідач діяв в супереч зазначеного, нараховуючи і виплачуючи позивачеві основну пенсію менше восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням Законів України «Про державний бюджет України на 2010 рік»та «Про державний бюджет України на 2011 рік».

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач діяв з порушенням зазначених положень Закону та прав позивача з грудня 2010 року.

Оскільки обовязок по нарахуванню та сплаті пенсії покладається на органи Пенсійного фонду України, то суд вважає необхідним забезпечити захист прав позивача шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсій.

Щодо заявлених позовних вимог про зобовязання відповідача здійснювати перерахунок та виплату державної основної та додаткової пенсії без зазначення кінцевої дати такого перерахунку та виплати, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню в звязку з тим, що по-перше, судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів, по-друге немає достатніх підстав вважати або припускати, що в майбутньому відповідач буде діяти протиправно, оскільки правовідносини на майбутні періоди між сторонами в часі ще не склалися, тому судове рішення не може в майбутньому регулювати суспільні відносини.

Також, відповідно до Закону України № 3491 від 14.06.2011 року (який набрав чинності 19 червня 2011 року) встановлено, що в 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансування ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: необхідно визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Ковпаківському районі м. Суми щодо не нарахування та недоплати позивачеві, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС 1 категорії, інваліду ІІ групи, державної та додаткової щомісячної пенсії відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»неправомірними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми здійснити перерахунок та виплату державної пенсії позивача, як інваліду ІІ групи, щодо захворювання яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідно до встановлення нового розміру прожиткового мінімуму на відповідний рік, починаючи з 20 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми здійснити перерахунок додаткової пенсії позивача, як інваліду ІІ групи, за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідно до встановлення нового розміру прожиткового мінімуму на відповідний рік, починаючи з 20 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року, з врахуванням раніше проведених виплат.

Керуючись ст. ст. 17, 69-71,79, 86, 99-100, 158-163 КАС України, ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: основної пенсії з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 20 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року, з врахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Сум. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.Б. Князєв