Справа № 2-а-12633/09/1570
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2011 р.Справа № 2-а-12633/09/1570

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого - Коваля М.П.

суддів - Потапчука В.О.

- ОСОБА_1

при секретарі - Журкіній І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою Саратської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2009 року по адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 31.07.2009р,-

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області про визнання нечинним рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 31.07.2009р.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2009 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Саратська МДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання, про що є докази в матеріалах справи: ФОП ОСОБА_3, Саратська МДПІ сповіщені згідно розписки про явку у судове засідання (а.с.92), прибули до суду та надали пояснення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198 та п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.07.2009 року на підставі направлення на проведення перевірки та з метою здійснення контролю за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, торгових патентів та ліцензій головними державними працівниками Саратської МДПІ, було проведено перевірку крамниці «Діана»за адресою: с. Лебедівка Татарбунарського району, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 За результатами перевірки складено відповідний акт, згідно якого встановлено порушення вимог п. п. 1, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункової операції без використання розрахункової книжки при продажу товарів на суму 29,80грн; не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, яка складає 137, 80 грн. Згідно опису наявних готівкових коштів, складених на місці проведення розрахунків (сума готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків - 228,00 грн., загальна сума за розрахунковими квитанціями - 60,40 грн.).

На підставі акту перевірки було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 31.07.2009р., яке позивачем отримано 14.08.2009р. (а.с.8) та оскаржено до ДПА в Одеській області. Рішенням ДПА в Одеській області №34108/7/25-0008 від 23.09.09р. рішення Саратської МДПІ залишено без змін, а скарга позивача-без задоволення.

Щодо правомірності проведеної перевірки, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-ХІІ (далі-Закон № 509-ХІІ) органи державної податкової служби в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 31.03.2005 року № 265/95-ВР (далі-Закон № 265/95-ВР) контролюючі органи у порядку, передбаченому законодавством України, мають право здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій та які підпадають під дію цього Закону.

Статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу»позаплановими вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Факт щомісячного планування відповідачем своєї роботи щодо здіснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки та наявності торгових патентів і ліцензій, тобто включення таких перевірок до плану, не дає підстав вважати ці перевірки плановими в розумінні статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу».

Вищезазначена перевірка не є плановою перевіркою платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів). Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який є спеціальним Законом щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, встановлено право відповідача, як контролюючого органу, проводити перевірки за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) без повідомлення суб'єкта господарювання про проведення перевірки.

З огляду на викладені положення колегія суддів вважає дії відповідачів щодо проведення перевірки правомірними та такими, що здійснені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством України.

Відповідно до п. 15 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського і харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які і здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані надавати покупцю товарів (послуг) за_його_вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_3 перебуває на спрощеній системі, здійснює продаж продовольчих товарів та підакцизних товарів (пиво), облік розрахункових операцій веде на підставі розрахункової книжки.

Колегія суддів звертає увагу на пояснення допитаних у судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_4 та працівників МДПІ ОСОБА_2 та ОСОБА_5Г встановлено, що при проведенні розрахункової операції на суму 29,80грн, розрахункова квитанція не була видана продавцем. Колегія суддів наголошує, що під час перевірки 20.07.2009р. був здійснений покупюрний перелік коштів на місці проведення розрахунків особою, яка здійснювала розрахунки та працівниками МДПІ, та складений опис готівкових коштів, що знаходились на місці проведення розрахунків. З пояснень свідків продавця ОСОБА_4 та перевіряючих ОСОБА_2 та ОСОБА_5 встановлено, що уповноважена особа ФОП ОСОБА_3, продавець ОСОБА_4 відмовилась від підпису матеріалів перевірки і тому працівниками МДПІ, які здійснювали перевірку, був складений акт відмови від підписання матеріалів перевірки та відповідно до п.п.4.8 п.4 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327 другий примірник акту перевірки був направлений 23.07.2009 року фізичній

особі-підприємцю ОСОБА_3 поштою, та отриманий нею 24.07.2009 року.

Слід додати, що постановою Татарбунарського районного суду Одеської області по справі №3-1873/09 від 27.10.2009 року встановлено , що ОСОБА_6 працюючи продавцем в крамниці «Діана», порушила встановлений законом порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункових операцій без використання розрахункової книжки, невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, та з огляду на зазначене дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки вона порушила встановлений законом порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»№265 передбачено, що Кабінетом Міністрів України затверджено Перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, яким в свою чергу передбачена роздрібна торгівля продовольчими товарами та пивом у пляшках і бляшанках за умови відсутності продажу інших підакцизних товарів, суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування субєктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку) з використанням розрахункових книжок.

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Отже позивачем не доведено належними доказами ти обставини, на які позивач посилався заявляючи вимоги щодо визнання не чинними податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови, якою слід задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Саратської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2009 року задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2009 року по адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 31.07.2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 31.07.2009р

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий: /ОСОБА_7/

Суддя: /ОСОБА_8/

Суддя : /ОСОБА_1/