Справа № 727/2403/17
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2403/17
Провадження № 2-а/727/157/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницької області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення до відповідача Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницької області посилаючись на те, що 03 березня 2017 року, посадовою (службовою) особою відповідача - поліцейським ст. сержантом поліції Щербиною С.К. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення БР № 396110, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП, в якій зазначено, що він нібито 03.03.2017 року о 15 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц 412 N», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись через смт. Ярмолинці Хмельницької області в сторону м. Кам'янець-Подільський, на розі з вул. Пушкіна не включив світловий знак повороту, в результаті чого на нього було накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн.

Вважає, що вищевказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 03.03.2017 року є незаконною та не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що дійсно 03.03.2017 року він керував зазначеним у постанові транспортним засобом, з ним в салоні перебувало двоє пасажирів. Рухаючись головною дорогою у колоні з трьох автомобілів через смт. Ярмолинці за 60 метрів до перехрестя він включив лівий поворот і почав здійснювати маневр. Коли він майже повернув ліворуч на шляху трапилася вибоїна, об'їжджаючи яку він крутнув кермо праворуч, що автоматично призвело до вимкнення лівого повороту. Через 100 метрів після маневру, побачивши на його транспортному засобі номерні знаки іншої області, його зупинив поліцейський Щербина С.К., який підійшовши до його транспортного засобу, не представився і не пояснюючи причину зупинки, у категоричній формі наказав йому вийти з авто і пройти до службового автомобіля. Він відмовився виходити і зажадав від поліцейського представитись, тільки після цього поліцейський пред'явив свої документи. Такими своїми діями посадова особа, на думку позивача, порушила вимоги ст.18 Закону України «Про національну поліцію», в який зазначено, що поліцейський повинен представитись, назвавши свій підрозділ, звання та своє прізвище.

Позивач стверджує, що рухаючись і здійснюючи маневр він включив знак повороту і Правил дорожнього руху України не порушував. Більше того, знаходячись за 100 м. від «так званого» місця порушення працівник поліції не міг бачити момент маневру. На момент, коли поліцейський побачив автомобіль, він вже завершував маневр. Вказує, що в нього водійський стаж 25 років і він дійсно включив знак повороту, оскільки такі дії відпрацьовані у нього на рівні рефлексу, однак всі його заперечення та доводи працівником поліції не були взяті до уваги і була винесена зазначена постанова.

Позивач зазначає, що в матеріалах справи немає жодного доказу його провини, фото - та відеофіксація не могла охопити момент здійснення ним маневру, тому постанова винесена лише на домислах працівника поліції. Крім того, в нього в автомобілі перебували двоє пасажирів, однак працівник поліції їх навіть не опитав в якості свідків.

Позивач стверджує, що працівник поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише припущеннями та неіснуючими даними.

На основі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №396110 від 03 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Також доповнив, що працівник поліції знаходився приблизно за 100 метрів перед поворотом, тому він фізично не міг побачити, чи вмикався лівий поворот. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та не подав суду свої письмові заперечення, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що 03.03.2017 року він їхав в автомобілі марки «Мерседес Бенц», за кермом якого був позивач ОСОБА_1, а він сидів поруч на передньому пасажирському сидінні. Вони рухались по головній дорозі, від якої був ухил в ліву сторону. Перед поворотом позивач автоматично включив лівий поворот, хоча міг би і не включати, оскільки це була головна дорога. Він це добре запам'ятав. Коли їх зупинив інспектор, вони ці обставини йому пояснювали, однак він на них не зважав. Позивач ОСОБА_1, на думку свідка, Правил дорожнього руху України не порушував.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії БР №396110 від 03.03.2017 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень (а.с.6). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес 412 N», д.н.з. НОМЕР_1, 03.03.2017 року о 15:40 годині в смт. Ярмолинці на перехресті вулиць Шевченка та Пушкіна здійснював рух, при цьому не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2(б) ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАП України.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КпАП України, передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, єбудь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно цих вимог закону судом встановлено, що поліцейським ст. сержантом поліції Щербина С.К. 03 березня 2017 року винесено постанову серії БР №396110 в справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 425 грн. з порушенням вимог Закону, оскільки в постанові зазначено, що до постанови додається фото та відео фіксація, однак її додано не було, що є обов'язковим відповідно до ч.3 ст.283КУпАП,тому з цих підстав постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам даної статті.

Також при складанні постанови в справі про адміністративне правопорушення дії поліцейського ОСОБА_6 ґрунтувалися лише на припущеннях, оскільки ним не було допитано в якості свідків осіб, які знаходилися в транспортному засобі, та не було з'ясовано всі обставини справи, у зв'язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому в розумінні вимог статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень - відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, а також посилання на докази та конкретні обставини, які були враховані інспектором при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В іншому випадку, в разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які, у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту порушення позивачем вимоги п.9.2(б) Правил дорожнього руху України, а саме: не ввімкнення покажчика повороту, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та відсутність обґрунтування представником відповідача правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити, скасувавши винесену щодо нього постанову в справі про адміністративне правопорушення від 03.03.2017 року.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 69-71, 99, 100, 158-163, 171 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ярмолинецького відділу поліції ГУНП в Хмельницької області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №396110 від 03 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ: