Справа № 824/92/17-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/92/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі :

головуючого судді: Дембіцького П.Д.

при секретарі: Антонюк О.В.,

за участю :

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Мазурок Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кіцманської ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 31.05.2016 року № 000023/24-06-22/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 31.05.2016року № 000023/24-06-22/НОМЕР_1 було незаконним. Порушень зі сторони позивача, зазначених у цьому рішенні, не відбулося. Законні обґрунтування для перевірки та прийняття рішення були відсутні. В рішенні відповідача про застосування фінансових санкцій від 31.05.2016 року вказано про порушення вимог статті 15 Закону "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481.95-ВР від 19.12.1995 року. Однак, докази роздрібної торгівлі алкогольними напоями відсутні в матеріалах, наданих відповідачем. Жодних доказів вказаного відповідачем порушення не надавалося. За відсутністю правопорушення рішення відповідача про застосування фінансових санкцій є необґрунтованим і незаконним.

Також, позивач зазначає, що перевірка, здійснена відповідачем 20.05.2016 була фактичною перевіркою, але копія наказу про проведення перевірки від 20.05.2016 не була вручена позивачу, чи іншим особам відповідно до статті 80 тобто до початку проведення перевірки і під розписку.

Відповідач надав суду заперечення у письмовій формі, в яких наполягав на безпідставності заявлених позовних вимог та правомірності винесеного щодо позивача рішення. Також зазначив, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюнові виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому їх виробниками, за наявності у них ліцензії.

Суб'єкту господарювання - ОСОБА_1 яка здійснює підприємницьку діяльність у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованому за адресою : АДРЕСА_1, Ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями ГУ ДФС у Чернівецькій області не видавалась.

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 на момент продажу алкогольних напоїв без ліцензії була суб'єктом господарювання є свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2, пред'явлене під час перевірки та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань.

Також, у п. 2.2.15 Акту перевірки зазначено: що у ході перевірки встановлено, що магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» працював, споживачі обслуговувались. Реєстратор розрахункових операцій у магазині відсутній, ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 не видавалась. Перевіркою встановлено реалізацію 1 пляшки пива «Львівське світле» по ціні 9,50 грн. без відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Всього на місці проведення розрахунків знаходилось 18 пляшок пива «Львівське», 7 пляшок пива «Туборг», 23 пляшки пива «Львівське 1715», 1 пляшка пива «Туборг» -14грн., 1 пляшка пива «Львівське 1715» - 9 грн., про що зазначено у Акті перевірки. Накладні на даний вид товару не надано.

Таким чином, посадовими особами податкового органу в ході проведення перевірки було встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів".

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, згідно свідоцтва про державну реєстрацію зареєстрована як фізична особа-підприємець 27.06.2008 року та перебуває на податковому обліку в Заставнівському відділенні Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Позивач здійснює підприємницьку діяльність в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Начальником Кіцманської ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області на підставі листа Звенячинської сільської ради видано наказ від 20 травня 2016 року №145 "Про проведення фактичної перевірки" з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8-20.1.15 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, яким наказано провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог Податкового кодексу України в частині здійснення господарської діяльності та Законів України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", від 19 грудня 1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" та інших законодавчих актів. Перевірку доручено провести начальнику відділу податкового аудиту ОСОБА_2, головному державному ревізору-інспектору відділу податкового аудиту ОСОБА_3, головному державному інспектору Заставнівського відділення Савчуку Р.І. з 20 травня 2016 року по 29 травня 2016 року. (а.с.16-17).

На підставі наказу № 145 від 20 травня 2016 року видано направлення на перевірку від 20 травня 2016 року №. №. 178,179 вказану перевірку доручено провести начальнику відділу податкового аудиту ОСОБА_2, головному державному ревізору-інспектору відділу податкового аудиту ОСОБА_3, головному державному інспектору Заставнівського відділення Савчуку Р.І. з 20 травня 2016 року по 29 травня 2016 року. (а.с.34).

20.05.2016 року посадовими особами податкового органу перед початком фактичної перевірки була проведена контрольна закупка підакцизних товарів, а саме пива, відповідно до пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України. Однак розрахунковий документ не видавався, при цьому ліцензія на продаж алкогольних напоїв у ФОП ОСОБА_1 на відсутня. ФОП ОСОБА_1, яка фактично проводила розрахункові операції - реалізацію пива надано копію наказу на проведення фактичної перевірки та пред'явлено направлення на перевірку №.№. 178,179 від 20 травня 2016 року, проте вона відмовилася від підпису у наданих направленнях, про що складено Акт відмови від підпису у направленні на перевірку від 20.05.2016 року. (а.с. 36).

На підставі наказу та вищевказаних направлень посадовими особами податкового органу проведено фактичну перевірку господарської одиниці суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_1, яка здійснювала торгівлю в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою : АДРЕСА_1.

За результатами проведеної перевірки складено Акт (Довідка) перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від 20 травня 2016 року № 001051/19/1400/НОМЕР_1, який зареєстровано 23.05.2016 року. (а.с.61-64).

У ході перевірки встановлено, що магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснювала продаж алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_1 Реєстратор розрахункових операцій у магазині відсутній, ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 не видавалась. Перевіркою встановлено реалізацію 1 пляшки пива «Львівське світле» по ціні 9,50 грн. без відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Всього на місці проведення розрахунків знаходилось 18 пляшок пива «Львівське», 7 пляшок пива «Туборг», 23 пляшки пива «Львівське 1715», 1 пляшка пива «Туборг» -14грн., 1 пляшка пива «Львівське 1715» - 9 грн. Накладні на даний вид товару не надано».

При цьому, від підпису в Акті від 23 травня 2016 року № 001051/19/1400/НОМЕР_1 позивач відмовилася, про що особами, які проводили перевірку складено Акт відмови від підписання матеріалів перевірки. (а.с.20).

31 травня 2016 року Кіцманською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення №000023/24-06-22/НОМЕР_1 про застосування щодо позивача фінансових санкцій.

Вказаним рішенням згідно з абзацом 5 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосувати до суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (НОМЕР_1), с. Звенячиин, Заставнівьского району, Чернівецької області, фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Судом, з метою з'ясування обставин справи, було зобов'язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням матеріалів справи, розгляд справи відкладався, а також у справі оголошувалася перерва у зв'язку з необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження обставин правомірності прийняття спірного рішення.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4,5 ст. 11 КАС України зобов'язував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що листом від 06 травня 2016 року № 512 Звенячинської сільської ради на адресу Заставнівського відділення Кіцманської ОДПІ надано інформацію про те, що суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" с. Звенячин здійснює реалізацію пива без відповідної ліцензії.

З метою встановлення обставин справи, судом викликано у судове засідання свідків.

Допитані в судовому засіданні як свідки: начальник відділ податкового аудиту Кіцманської ОДПІ ОСОБА_2, головний державний ревізор-інспектор відділу податкового аудиту Кіцманської ОДПІ ОСОБА_3 пояснили, що ними на підставі наказу про проведення фактичної перевірки та виданих направлень від 20 травня 2016 року №178,179 було проведено перевірку суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яка здійснює свою діяльність в магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою : АДРЕСА_1.

В ході перевірки встановлено, що здійснюючи господарську діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» суб'єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 реалізувала спиртні напої - одну пляшку пива всупереч вимогам закону, оскільки відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Крім того, перевіркою встановлено реалізацію 1 пляшки пива «Львівське світле» по ціні 9,50 грн. без відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Крім того, на місці проведення господарської діяльності в приміщенні магазину, зокрема в холодильнику знаходилось 18 пляшок пива «Львівське», 7 пляшок пива «Туборг», 23 пляшки пива «Львівське 1715», 1 пляшка пива «Туборг» -14грн., 1 пляшка пива «Львівське 1715» - 9 грн. Накладні на даний вид товару не надано».

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203;

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування;

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

Частиною дванадцятою статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно частини четвертої статті 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок №790).

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, на підставі акта перевірки контролюючого органу за вчинення порушень, визначених статтею 17 Закону №481/95-ВР, такими органами до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Тобто порушення встановленого Законом №481/95-ВР порядку реалізації алкогольних виробів у торговій одиниці, що належить громадянину-суб'єкту підприємницької діяльності, є підставою для притягнення останнього до встановленої таким законом фінансової відповідальності.

Судом встановлено, що посадовою особою контролюючого органу шляхом здійснення 20.05.2016 року контрольної закупки підакцизних товарів (пиво) виявлено реалізацію алкогольного напою без необхідної ліцензії в у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» розташованому за адресою : АДРЕСА_1, де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

У ході проведення перевірки в указаній торговій одиниці магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" виявлено реалізацію пляшки пива «Львівське світле» по ціні 9,50 грн., а також та виявлено 18 пляшок пива «Львівське», 7 бутилок пива «Туборг», 23 бутилки пива «Львівське 1715», 1 пляшка пива «Туборг» - 14грн., 1 пляшка пива «Львівське 1715» - 9 грн., які знаходились в холодильнику в приміщення магазину. Накладні на даний вид товару перевіряючим не надано».

Зазначене підтверджується наявними у справі матеріалами та показами свідків.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини та зважаючи на наведені положення законодавства, суд вважає про наявність у відповідача компетенції та обґрунтованих підстав для притягнення позивача - суб'єкта господарювання (суб'єкта підприємницької діяльності) до фінансової відповідальності у вигляді штрафу за реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

При цьому розмір застосованого штрафу позивачем фактично не спростовувався та не оспорювався.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність оскаржуваного позивачем рішення. При його прийнятті суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Натомість позивачем не доведено протиправність оскаржуваного рішення, а твердження позивача є необґрунтованими. Вони спростовуються наявними у справі письмовими доказами, показами свідків.

Враховуючи, що позивачем не наведено обставин, які б свідчили про протиправність проведення перевірки чи порушення відповідачем норм Закону №481/95-ВР й Порядку №790 при прийнятті оскаржуваного рішення. Відповідач у ході розгляду справи довів правомірність прийнятого рішення, надавши суду належні письмові докази про встановлення факту реалізації спиртних напоїв без відповідної ліцензії, що є порушенням Закону №481/95-ВР та правомірність притягнення позивача до фінансової відповідальності.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Вищого адміністративного суду України справа № К/800/18241/16.

Згідно частини першої статті 11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач довів правомірність своїх дій.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Між тим, і частина 1 статті 71 КАС України також покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Враховуючи вище викладене та не встановивши в судовому засіданні факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький

Постанова в повному обсязі складена 05 травня 2017 р. на протязі п'яти робочих днів з урахуванням вихідних та святкових днів.