Справа № 804/437/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 р. Справа № 804/437/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
секретаря судового засідання Вербного Д.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Задніпряного А.О.,
представника третьої особи-1, яка
не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача: Борисенка В.А.,
представника третьої особи-2, яка
не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» ОСОБА_4 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Головко Марини Григорівни, за участю третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» ОСОБА_6 про визнання протиправними дій, скасування реєстраційної дії, анулювання доступу, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року відкрито провадження у справі № 804/437/17 та призначено її до розгляду на 06 лютого 2017 року на 09:15. Останнє судове засідання відбулося 16.03.2017.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Представник відповідача зазначив, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у проведенні реєстраційної дії на підставі протоколу від 28.11.2016 №28/11-16, оскільки в ньому зазначено про виключення відповідача зі складу учасників Товариства, а державний реєстратор не має права перевіряти протокол на предмет його законності. Окрім того, позивач безпідставно зазначає про підписання протоколу неуповноваженими головою та секретарем Загальних зборів учасників ТОВ «Маяк» 28.11.2016, оскільки як вбачається з самого протоколу, даних осіб було обрано учасниками відповідно до бюлетенів для голосування. Також, відповідач зазначає, що анулювання доступу останньому до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є виключною компетенцією Міністерства юстиції України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк» проти позовних вимог заперечило з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, вказавши, що при проведенні реєстраційної дії права позивача жодним чином не було порушено, оскільки він в добровільному порядку вийшов зі складу Товариства, що ним самим не заперечується, та такий вихід прийнято і підтверджено рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», оформленим протоколом від 28.11.2016 № 28/11-16.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - учасника ТОВ «Маяк» ОСОБА_6
У судовому засіданні 16.03.2017 представник позивача адміністративний позов підтримав, просив задовольнити його повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Представник третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов.
Представник третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача просив позовні вимоги задовольнити з аналогічних підстав, зазначених у позові.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 28 листопада 2016 року рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК», оформленим протоколом від 28.11.2016 № 28/11-16, виключено зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (далі - протокол № 28/11-16).
Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон).
Зокрема, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 31 Закону, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
Пунктами 1, 2, 7, 8, 10 ч. 4 ст. 17 Закону передбачено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи:
1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;
2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою;
7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;
8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;
10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.
Згідно з п. 8 ч.2 ст. 25 Закону, порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає, зокрема, проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.
Статтею 28 Закону передбачено виключні підстави для відмови у проведенні реєстраційної дії. Державний реєстратор, зокрема, зобов'язаний відмовити у проведенні державної реєстрації, якщо документи, які подані для проведення реєстраційної дії суперечать вимогам Конституції та законів України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами, учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» ОСОБА_4 було подано до Товариства копію заяви, підпис на якій нотаріально посвідчений, про добровільний вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк». Представник позивача у судовому засіданні не заперечив, що учасник ОСОБА_4 добровільно вийшов зі складу учасників ТОВ «Маяк».
Зі змісту протоколу від 28.11.2016 № 28/11-16 встановлено, що ОСОБА_4 виведений зі складу учасників ТОВ «Маяк».
У заяві про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено, що ОСОБА_4 виключено зі складу учасників ТОВ «Маяк», яка міститься в реєстраційній справі.
Статтею 59 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що прийняття рішення про виключення учасника з товариства належить виключно до компетенції загальних зборів.
Відповідно до ч. 5 ст. 98 Цивільного кодексу України, рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.
Пунктом 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 № 4 визначено, що суди мають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.
На момент розгляду даної адміністративної справи, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Маяк» від 28.11.2016, що оформлено протоколом № 28/11-16 не визнано недійсним.
З урахуванням того, що зі змісту протоколу від 28.11.2016 №28/11-16 встановлено, що ОСОБА_4 виведений зі складу учасників ТОВ «Маяк» та як встановлено судом під час розгляду справи, останній добровільно вийшов зі складу учасників ТОВ «Маяк», про що подав відповідну заяву, твердження останнього про протиправність реєстраційної дії відповідача є безпідставними.
Стосовно доводів позивача про підписання протоколу неуповноваженими головою та секретарем Загальних зборів учасників ТОВ «Маяк» 28.11.2016, як випливає із тексту самого протоколу, даних осіб було обрано учасниками Товариства, до того ж, оцінка правомірності установчих документів господарського товариства, не є предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Також, ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік повноважень адміністративного суду.
З огляду на положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону, анулювання доступу державному реєстратору до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є виключною компетенцією Міністерства юстиції України, адміністративний суд позбавлений права анулювати доступ до Єдиного державного реєстру відповідачеві.
Окрім того суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).
Тобто, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковим під час судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
Враховуючи наведене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Таким чином, підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов'язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а також чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
У відповідності до ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Судом не встановлено, а позивачем перед судом не доведено як саме оскаржуваною реєстраційною дією було порушено права позивача, з огляду на те, що позивач мав намір та добровільно вийшов зі складу учасників ТОВ «Маяк», про що подав відповідну заяву, копія якої міститься в матеріалах справи.
Окрім того, у своєму позові позивач підтверджує факт існування нотаріальної заяви про добровільний вихід зі складу учасників ТОВ «МАЯК».
Більш того, оскарження реєстраційної дії ОСОБА_6 на підставі ймовірних порушень при проведенні реєстраційної дії жодним чином не стосується його прав та обов'язків, оскільки він з 28.11.2016 вже не є учасником ТОВ «Маяк».
Разом з тим, суд зазначає, що саме по собі оскарження ОСОБА_4 дій відповідача не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки правовідносини фактично пов'язані з корпоративними правовідносинами між учасниками ТОВ «Маяк» та самим ТОВ «Маяк», більш того, саме рішення, яким виключено ОСОБА_4, зі складу учасників ТОВ «Маяк», є чинним.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи фактичні обставини у даній справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом.
Згідно статті 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст. ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» ОСОБА_4 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Головко Марини Григорівни, за участю третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» ОСОБА_6 про визнання протиправними дій, скасування реєстраційної дії, анулювання доступу відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 березня 2017 року.

Суддя О.В. Царікова