Справа № 559/2882/16-а
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/2882/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року

Дубенський міськрайонний суду Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про порушення права на соціальний захист, визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про порушення права на соціальний захист, визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що їй з 18 жовтня 2010 року встановлена група інвалідності загального захворювання. В зв'язку з цим, вона перебувала на обліку в Управлінні ПФУ та їй було призначено пенсію по інвалідності. Однак, в березні 2015 року пенсію по інвалідності вона отримала не в повному розмірі, а з квітня 2015 року та по час звернення до суду пенсія по інвалідності не виплачується взагалі. На її заяву від 03.11.2016 року щодо відновлення виплати пенсії, управління ПФУ в Дубенському районі листом повідомило відповідачем було відмовлено у поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що вона, перебуваючи на обліку в управлінні, одночасно працює на посаді державного службовця, а тому відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ та 24.12.2015 року №911-VІІ законних підстав поновити виплату пенсії немає.На думку позивача, припинення виплати пенсії здійснено з порушенням конституційних прав та в порушення норми вищезазначеного Закону, де чітко зазначено, що виплата пенсій призупиняється не тим особам, які працюють на посадах державного службовця, а тим, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії за спеціальним законом.Вважає, що з 1 червня 2015 року посада, на якій вона працює, не дає їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу, у зв'язку з чим підстави для невиплати їй пенсії відпали, перешкоди для виплати пенсії відсутні. Тому просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачем подано заперечення проти позову, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнано повністю. Відповідачем не заперечується те, що ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності, згідно висновку МСЕК від 18.10.2010 року як інвалід 3 групи довіку. На даний час ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста відділу пільг, компенсацій та соціально-побутового обслуговування інвалідів управління праці та соціального захисту населення Дубенської РДА, яка віднесена до посад державного службовця.

Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", яким внесено зміни до порядку призначення пенсій за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а також тимчасово на період з 01.04.2015 по 31.12.2015 встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам незалежно від дати призначення пенсії.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24 грудня 2015 року №911, тимчасово, на період 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Тому, відповідач, припинивши виплату пенсії позивачу, діяв відповідно до вимог діючого законодавства. Просить відмовити в задоволені позову.

Представник відповідача надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника управління.

Суд, дослідивши подані сторонами докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дубенському районі та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи (а.с.11)

Разом з тим, ОСОБА_1 працює в управлінні праці та соціального захисту населення Дубенської райдержадміністрації з 01 червня 2005 року на посаді головного спеціаліста відділу отримувачів пільг, компенсацій та соціально-побутового обслуговування інвалідів (а.с.12)

Листом №59/02-20-М від 16.11.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі роз'яснено ОСОБА_1, що виплата їй пенсії по інвалідності тимчасово припинена, в зв'язку з перебуванням її на посаді державного службовця. (а.с.9-10)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 призначено пенсію як інваліду 3 групи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при цьому позивач займає посаду головного спеціаліста відділу пільг, компенсацій та соціально-побутового обслуговування інвалідів управління праці та соціального захисту населення Дубенської РДА, отже на неї поширюється дія Закону України "Про державну службу" зокрема, й щодо пенсійного забезпечення.

02 березня 2015 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -VIII, який набрав чинності з 01.04.2015 року. Вказаним Законом внесені зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за якими тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам (окрім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту І статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які працюють на посадах і на умовах, передбачених Законами України "Про державну службу", та ін., призначені пенсії не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015 р. №911, який набрав чинності з 01.01.2016 р., ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладена у новій редакції, якою зокрема передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України "Про державну службу", та ін.. призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п.2 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", та ін. Також дана норма стосується п.1,2,3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України №213 Закону України №911 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 р.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення їй пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим відпали передбачені ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону. З 01 червня 2015 року перешкоди для виплати ОСОБА_1 вказаної пенсії відсутні.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 24.05.2016 року у справі за №333/6710/15а, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Суд роз'яснив, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів. Тому з 1 червня 2015 року, особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначають, зокрема, згідно з Законом України "Про державну службу", втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії, призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, суд вважає, що з 01.06.2015 року позивачу мало бути відновлено виплату пенсії за інвалідністю, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", через відсутність підстав для припинення її виплати.

Отже, дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за віком з 01 червня 2016 року призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є неправомірними.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" закріплено основоположні принципи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, серед яких є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до роз'яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Згідно ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване статтями 22, 46, 58 Конституції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм чинного законодавства.

З врахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання дій відповідача щодо невиплати пенсії за віком призначеної позивачу відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" неправомірними та зобов'язання відновити виплату ОСОБА_1 пенсії, як інваліду 3 групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 липня 2016 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, сплачений позивачем судовий збір при подачі позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Керуючись ст.7-14, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про порушення права на соціальний захист, визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задоволити.

Визнати неправомірними дії Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо припинення виплати ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії як інваліду 3 групи.

Зобов'язати Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відновити виплату ОСОБА_1 пенсії, як інваліду 3 групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 липня 2016 року.

Присудити до стягнення на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення. В разі прийняття постанови в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається в той же строк з дня отримання її копії через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: