Справа № 496/147/17
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/147/17
Провадження № 2-а/496/42/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить поновити строк звернення до суду, визнати незаконною та скасувати постанову Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16 від 30 листопада 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн., а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 серпня 2016 року через пункт пропуску «Кучургани-Первомайськ» митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС він ввіз на митну територію України транспортний засіб «Opel Omega», державний реєстраційний номер Р.Литва НОМЕР_1 з метою транзиту (особисте використання). На його адресу від Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» надійшло електронне повідомлення прибути 31 жовтня 2016 року о 10:00 год. для проведення опитування з приводу не вивезення транспортного засобу. 26 жовтня 2016 року він повідомив посадових осіб митниці про неможливість прибуття до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» у зв'язку з поганим самопочуттям (хворобою) та просив не розглядати по суті зазначене питання. Додатково він просив повідомити його, на підставі якого нормативного акту здійснювалось згадане запрошення, якими нормативними документами регулюється процедура здійснення такої перевірки та просив надіслати документи, підтверджуючі повноваження Л.А. Ушкова. Однак, незважаючи на його прохання, державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС Херсун О.А. 31 жовтня 2016 року було складено протокол про порушення митних правил за № 1256/50009/16 по факту скоєння (на думку органу ДФС) ним порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України. У вказаному протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться 30 листопада 2016 року о 10:00 год. за адресою Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС. 28 листопада 2016 року ним на поштову та електронну адресу Одеської митниці було направлено повідомлення про те, що він бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 1256/50009/16 та скористатись правами, визначними ст. 498 Митного кодексу України. Крім того, він повідомив, що в період з 28 листопада по 12 грудня 2016 року він буде знаходитися у службовому відрядженні і не матиме можливості у строк, встановлений митницею, прибути до Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС. Також просив питання, щодо якого його викликали, по суті не розглядати за його відсутності, та відповідно до ч.4 ст. 526 Митного кодексу України, перенести розгляд справи про порушення митних правил № 1256/50009/16 на іншу дату, про що повідомити його належним чином. Проте, незважаючи на його клопотання, Одеська митниця ДФС 30 листопада 2016 року незаконно винесла постанову в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16. Вважає, що Одеська митниця ДФС, розглянувши справу про порушення митних правил, діяла не на підставі, поза межами повноважень, всупереч Конституції та законам України, не обґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, прийняла оскаржувану постанову, а тому вважає, що вона підлягає скасуванню, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач до судового засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він вказав, що на задоволенні заяви наполягає і просить справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача - Одеської митниці Державної фіскальної служби до судового засідання не з'явився, але від нього надійшло до суду письмове заперечення, в якому він просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 з підстав, викладених у запереченні.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено у судовому засіданні, 16 серпня 2016 року через пункт пропуску «Кучурган-Певомайськ» митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС, в напрямку з Молдови до України, на смугу руху «зелений коридор» позивачем в митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва.

Зазначений транспортний засіб було ввезено на територію України з метою транзиту, що сторонами не оспорюється.

Згідно ч.1 ст. 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Умови ввезення з метою транзиту товарів, в тому числі транспортних засобів, на митну територію України громадянами визначено статтею 379 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст. 379 Митного кодексу України строки ввезення з метою транзиту визначаються статтею 95 цього кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено десятиденний строк транзитних перевезень, а п.1 ч.2 ст. 95 зазначеного кодексу передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу, зокрема обставини непереборної сили.

При цьому, п.1 ч.1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином, позивачу необхідно було доставити автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, до митниці ДФС не пізніше 26 серпня 2016 року або сповістити останнього про неможливість прибуття.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про належне сповіщення ОСОБА_1 Одеської митниці ДФС про обставини не вивезення автомобіля «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок непереборної сили, та місцезнаходження транспортного засобу.

Відповідач у своєму запереченні вказує, що відповідно до інформації, наявної в розділі «Попередні переміщення (перетин кордону транспортним засобом) АСМО «Інспектор-2006», автомобіль «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Литва, ОСОБА_1 доставлений не був. Інформація щодо звернення позивача в митні органи з приводу продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України у зв'язку з існуванням обставин непереборної сили відсутні. Зазначене підтверджується службовою запискою начальника відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС Масленко Н.В. від 31 жовтня 2016 року № 413/15-70-03-01-40.

Позивач вказує, що на його адресу від Відділу оформлення № 1 митного поста «Роздільна» надійшло електронне повідомлення прибути о 10:00 год. 31 жовтня 2016 року до Відділу оформлення № 1 митного поста «Роздільна» для проведення опитування з приводу не вивезення транспортного засобу. 26 жовтня 2016 року він повідомив посадових (службових) осіб митниці, що у зв'язку з поганим самопочуттям (хворобою) не має змоги прибути до Відділу оформлення № 1 митного поста «Роздільна» для проведення опитування з приводу не вивезення транспортного засобу, просив питання щодо якого його викликають не розглядати по суті за його відсутності, повідомити його на підставі якої норми якого нормативного акту здійснювалось згадане запрошення, якими нормативними документами регулюється процедура здійснення такої перевірки та надати на його адресу документи, підтверджуючі повноваження Л.А. Ушкова.

На підтвердження своїх доводів надав суду відповідне повідомлення, яке не містить жодних відміток про отримання його Одеською митницею ДФС, яка, в свою чергу, вказує, що вся вхідна та вихідна кореспонденція Одеської митниці ДФС проходить через автоматизовану систему «Управління документами», внаслідок чого на кожному вхідному документі проставляється відбиток у вигляді штрих-коду з індивідуальним номером.

Представник відповідача зазначає, що станом на 30 жовтня 2016 року від ОСОБА_1 на адресу Одеської митниці ДФС не надходило жодних заяв, про що свідчить службова записка № 4013/15-70-03-01-40 від 31 жовтня 2016 року, а тому 31 жовтня 2016 року державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС Херсун О.А. було складено протокол про порушення митних правил № 1256/50009/16 відносно ОСОБА_1, який відправлено поштою листом з повідомленням на адресу останнього (а.с.29). В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 30 листопада 2016 року о 10:00 год. за адресою Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС.

28 листопада 2016 року позивачем на поштову та електронну адресу Одеської митниці направлено повідомлення про те, що він бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 1256/50009/16 та скористатись правами, визначеними статтею 498 Митного кодексу України. Також він повідомив посадових (службових) осіб митниці, що у зв'язку з тим, що в період з 28 листопада по 12 грудня 2016 року буде знаходитися у службовому відрядженні, не буде мати можливості в строк, встановлений митницею, прибути до Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС, у зв'язку з чим просить питання щодо якого його викликали по суті не розглядати, та відповідно до ч.4 ст. 526 Митного кодексу України, перенести розгляд справи про порушення митних правил на іншу дату, про що повідомити його належним чином (а.с.12-13).

30 листопада 2016 року в.о. заступника начальника митниці - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС Морев О.Г. була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. (а.с.15-17).

Позивач стверджує, що Одеська митниця ДФС, розглянувши справу про порушення митних правил, діяла не на підставі, поза межами повноважень, всупереч Конституції та законам України, не обґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, прийняла оскаржувану постанову, а тому вона підлягає скасуванню.

Зі службової записки завідувача сектору РЗ та ЗДПІ Одеської митниці ДФС слідує, що повідомлення громадянина ОСОБА_1 щодо перенесення розгляду справи надійшло на е-mail: 28.11.2016 року о 12:56. Проте через технічні збої (недоступність серверу з 12:24 28 листопада 2016 року до 11:08 01 грудня 2016 року) зазначене повідомлення за призначенням було перенаправлено тільки після поновлення роботи серверу 01.12.2016 об 11:15 (а.с.34).

Статтею 488 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу достовірно було відомо, що відносно нього було розпочато провадження у справі про порушення митних правил.

Згідно положень ч.1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Судом вставлено, що позивач після складання протоколу про порушення митних правил та в ході провадження не звернувся до митниці з заявою про продовження строку перебування транспортного засобу на митній території України у зв'язку з форс-мажорними обставинами, хоча з огляду на його посилання у позовній заяві на ст. 192 Митного кодексу України, йому було відомо, що він зобов'язаний звернутись до митного органу.

Також позивач не повідомив адресу перебування транспортного засобу та не надав жодних документів, які підтвердили б поломку транспортного засобу та неможливість його вивезення.

Оскільки законом передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а станом на 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 не здійснив вивезення вказаного транспортного засобу з митної території України, чим перевищив строк перебування зазначеного автомобіля на митній території України, його було визнано винним у порушенні митних правил.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 407 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ч.4 ст. 526 Митного кодексу України, так як про дату, час та місце розгляду справи він був своєчасно належним чином повідомлений та на момент розгляду справи від нього не надійшло клопотання про перенесення дати розгляду справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних із розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 640 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують оплату позивачем наданих юридичних послуг в розмірі 3500 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16 від 30 листопада 2016 року була відправлена на адресу позивача рекомендованою поштою та отримана останнім 05 січня 2017 року, що підтверджується даними «Укрпошти», а тому строк звернення до суду з даним адміністративним позовом не пропущено.

Відповідно до ч.4 ст. 118 КАС України якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили. Проте суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову або заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим.

Ухвалою суду від 28 березня 2017 року вжиті заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16 від 30 листопада 2016 року, до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, але оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 70, 71, 87, 94, 99, 118, 159, 161-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 95, 192, 379, 381, 486, 488, 526 Митного кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, стягнення витрат на правову допомогу - залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28 березня 2017 року, шляхом відновлення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 1256/50009/16 від 30 листопада 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: Трушина О.І.