Справа № 492/17/17
Суддя: Борисова С. П.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/17/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 травня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г., за участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 871 від 23 грудня 2016 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу за діяльністю органів з державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області Терзі В.П. про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КУпАП, а також провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що вона не була присутня під час перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, справа була розглянута за її відсутності та не за місцем вчинення правопорушення а за місцем знаходження інспекції. Також позивачкою заявлено вимогу про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, але представник позивачки звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. При цьому представник позивачки заявлені вимоги адміністративного позову підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових викликів. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В зв'язку з повторною неявкою відповідача, повідомленого належним чином, на підставі ч. 2 ст. 128 КАС України, суд прийняв рішення про розгляд справи за їх відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, судом, у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення № 871 від 23 грудня 2016 року, на позивачку накладено адміністративне стягнення за у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. Зазначене адміністративне стягнення накладене на позивачку виходячи з того, що головним інспектором будівельного нагляду відділу за діяльністю органів з державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області Терзі В.П. встановлено, що ОСОБА_1 в порушення п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» самовільно розпочато та завершено будівельні роботи з нового будування гаражу на два стоянкових місця, без будь-якого документу дозвільного характеру, що надає право на виконання будівельних робіт, за що відповідальність передбачена ч. 6 ст. 96 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Незважаючи на положення ст. 252, ч. 1, ст. 280, ч. 2 ст. 283 КУпАП, у оскаржуваній позивачкою постанові по справі про адміністративне правопорушення посадова особа, яка діяла від імені відповідача визнавши винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення та наклавши на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, не зазначив з яких міркувань він виходив, накладаючи адміністративне стягнення саме в такому розмірі. Постанова також не містить опис обставин, установлених при розгляді справи, зокрема обставин, які мали бути встановлені у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП.

Крім того, за загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Як вбачається з постанови, яка оскаржується позивачкою, справу про адміністративне правопорушення відносно неї розглянуто у місті Одеса, тобто не за місцем вчинення правопорушення, а за місцем знаходження органу, який розглядає справу, що суперечить наведеним вище положенням ч. 1 ст. 276 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Нормою ч. 2 ст.71 КАС України доказування законності своїх дій покладено саме на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який вчинив дію, що оспорюється в судовому порядку позивачем.

Отже, в даному випадку, обов'язок доказування вини позивачки у вчиненні правопорушення покладено на орган, який виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідач не надав суду доказів правомірності винесеної ним постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення при розгляді справи по суті, тоді як саме на нього законом покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення.

За таких обставин постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення з наведених вище підстав не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню.

Разом із тим, судом не приймаються до уваги твердження позивачки про те, що її не було повідомлено своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, оскільки такі твердження були спростовані наявним у протоколі про адміністративне правопорушення підписом позивачки, яким вона посвідчила, що повідомлена про розгляд відносно неї справи 23.12.2016 року об 11:00 годині в приміщенні ДДАБІ в Одеській області. Протилежного (що підпис зроблено не нею тощо), позивачка суду не довела. Тому суд розцінює такі твердження позивачки надуманими.

Вирішуючи вимогу позивачки щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд керується наступним.

Із змісту положень ст. 247 КУпАП випливає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених п.п. 1 - 9 зазначеної статті, і закрити провадження у справі вправі орган, який розглядає справу та встановив ці обставини.

Згідно ст. ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги і у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову в тому числі щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Таким чином вимоги позивачки про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, так як суд, відповідно до зазначених норм права, не може ухвалювати таке рішення, у зв'язку відсутністю у суду таких повноважень, тим більш, що постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення визнається судом протиправною та скасовується, чим захищаються її права, що були порушені під час розгляду відносно неї справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 251, 252, 254, 256, 268, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 11, 71, 160 - 163, 1712 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 871 від 23 грудня 2016 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу за діяльністю органів з державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області Терзі В.П. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, у разі ж оскарження її в апеляційному порядку ухвала суду апеляційної інстанції по цій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Арцизького районного суду С.П. Борисова