Справа № 675/557/17
Суддя: Король О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/557/17
Провадження № 2-а/675/60/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2017 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Короля О. В., з участю секретаря судового засідання - Мордач К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з СРПП Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бондарчука Богдана Васильовича, Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бондарчука Богдана Васильовича, Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою інспектора СРПП Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бондарчука Богдана Васильовича від 17 березня 2017 року серії АР № 194636 його притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було порушення правил дорожнього руху, а саме те, що 17 березня 2017 року о 18 год. 18 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Audi» моделі «A 6», д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з вул. Старокостянтинівське Шосе, що в м. Шепетівка Хмельницької області, на автомобільну дорогу Р-05, не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 у поданій до суду письмовій заяві просив адміністративну справу розглянути за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач інспектор з СРПП Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бондарчук Богдан Васильович та представник відповідача Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про причини неприбуття суд не повідомили.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 41 КАС України у зв'язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 березня 2017 року інспектор з СРПП Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бондарчук Б. В. виніс постанову серії АР № 194636 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - штрафу у розмірі 255 грн. за те, що в той день о 18 год. 18 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Audi» моделі «A 6», д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з вул. Старокостянтинівське Шосе, що в м. Шепетівка Хмельницької області, на автомобільну дорогу Р-05, не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Позивач не погодився з таким рішенням відповідача, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким, серед іншого, визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, ч.ч. 1-3 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію" з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС від 07 листопада 2015 року було затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Розділ ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 1).

Пункт 2 Розділу ІІІ Інструкції конкретизує, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з п. 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач заперечує факт порушення ним правил дорожнього руху.

Згідно з п. 33.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, для застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відповідачу необхідно було встановити та підтвердити доказами факт порушення вимог дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонений".

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані вказані обставини.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача.

Під час розгляду справи доказів, які б свідчили про правомірність рішення відповідача, надано не було.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків передбачених ст. 72 цього Кодексу.

За вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вказаний конституційний принцип, а також те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечує свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обвинувачення, суд приходить до висновку, що спірна постанова винесена протиправно, без достатніх на те підстав, а тому вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9-11, 14, 41, 71, 86, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.ст. 7, 9, 122 ч. 1, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Бондарчука Богдана Васильовича від 17 березня 2017 року серії АР № 194636 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. В. Король