Справа № 802/427/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 квітня 2017 р. Справа № 802/427/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

представників сторін:

позивача: Широкобород А.Г., Лабунського Р.Ю.

відповідача: Кирилюка Д.В.

третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Немирівської міської ради

до: Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізична особа - підприємець ОСОБА_5

про: визнання недійсною та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась Немирівська міська рада до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізична особа - підприємець ОСОБА_5 про визнання недійсною та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 23 грудня 2012 року Інспекцією архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області ОСОБА_5 видано декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме на будівництво комерційної споруди салону-магазину по продажу промислових товарів, на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, враховуючи те, що відомості зазначені в декларації не відповідають дійсності та є розбіжності між фактичними даними та тими, що зазначені в оскаржуваній декларації, а саме щодо збільшення площі об'єкта будівництва, просить скасувати декларацію.

Представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що ФОП ОСОБА_5 не змінювались дані, відомості про які повинні бути обов'язково внесенні до зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт. Усі зміни, необхідність в яких виникла в ході будівництва, були внесені вчасно в проектну документацію відповідно до порядку, встановленого Законом. Окрім того, останній при вирішенні адміністративної справи просив врахувати подані письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

23 грудня 2012 року Інспекцією архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області ОСОБА_5 видано декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме на будівництво комерційної споруди салону-магазину по продажу промислових товарів, на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На думку представників позивача, відомості, які зазначені в декларації не відповідають дійсності, оскільки є розбіжності між фактичними даними та тими, що зазначені в оскаржуваній декларації, а саме щодо збільшення площі об'єкта будівництва, у зв'язку з чим просять визнати недійсною та скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва комерційної споруди по АДРЕСА_1 від 23 жовтня 2012 року № НОМЕР_1.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері містобудування врегульовані, зокрема Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Вказаним законом та постановами Кабінету Міністрів України № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" визначені завдання та повноваження відповідача.

Здійснивши системний аналіз вказаних норм права, суд дійшов висновку, що на час виникнення спірних правовідносин - реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - 23 жовтня 2012 року, норми діючого законодавства не передбачали можливість скасування декларації про початок виконання будівельних робіт у разі невідповідності зазначених в декларації даних і внесеної в неї інформації дійсним даним.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності від 20 листопада 2012 року № 5496-VI до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внесено зміни, зокрема його доповнено ст. 39-1, яка визначає, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 918 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 і від 13 квітня 2011 року № 466.

Пунктом 14 останньої Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішення суду про скасування декларації, що набрало законної сили.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

На думку суду, дія ст. 39-1, якою доповнено Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", та п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, на які посилається Немирівська міська рада як на підстави даного позову, не можуть поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ними чинності, адже закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

При цьому суд виходить із того, що принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів є загальним принципом права, який має пріоритетне застосування.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена у постанові від 28.10.2014р. по справі № К/800/43065/14.

У зв'язку з цим суд вважає, що немає доцільності перевіряти будь-які факти, які могли б свідчити про порушення декларантом законодавства у сфері містобудування, оскільки це немає правового значення, адже на час виникнення спірних правовідносин таких наслідків, як скасування декларації про початок виконання будівельних робіт не існувало.

Щодо тверджень представників позивача на те, що на даний час будівництво ФОП ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 проведено в межах червоної лінії, чим порушено норми Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Державні будівельні норми України.

Суд звертає увагу, представників позивача на те, що дані твердження спростовані Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови - адміністративний позов задоволено. Постанова набула законної сили.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року за позовом Немирівської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємця ОСОБА_5 про визнання недійсною та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року набула законної сили.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства згідно з положеннями частини 1 статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна