Справа № 219/1751/17
Суддя: Чопик О. П.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1751/17
Провадження № 2-а/219/87/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Чопик О.П.,

при секретарі Чубикало О.А.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Томарової А.П.,

представника відповідача Великоіваненко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій, посилаючись на те, що вона є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та до липня 2016 року включно отримувала пенсію шляхом зарахування коштів на банківський рахунок. Зазначила, що листом від 9 лютого 2017 року їй повідомлено про призупинення виплати пенсії та про необхідність особистого звернення до пенсійного органу про відновлення виплати пенсії. Вважає дії відповідача щодо припинення їй виплати пенсії з серпня 2016 року такими, що порушують її конституційні права, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить суд визнати незаконними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати їй пенсії з 1 серпня 2016 року; зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити призначену їй пенсію з 1 серпня 2016 року на раніше вказаний нею рахунок у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2017 року до участі у справі як співвідповідача залучено Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - у судовому засіданні проти позову заперечила, надавши пояснення про те, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як така, електронна пенсійна справа якої взята на облік 3 грудня 2014 року, та якій було виплачено заборгованість з виплати пенсії за період з 1 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року. Ствердила, що після цього щомісяця пенсія позивачеві виплачувалась 16 числа кожного місяця до 31 липня 2016 року включно. Зазначила, що виплата пенсії була призупинена з 1 серпня 2016 року у зв'язку з непідтвердженням місця проживання автоматично внаслідок співставлення баз даних, з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509. Звернула увагу на те, що позивач зі заявою про відновлення пенсії не зверталась. Також зауважила, що додаткові вимоги для внутрішньо переміщених осіб передбачені для підтвердження того, що особа жива, оскільки існують численні факти нарахування пенсії померлим. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області - у судовому засіданні надала пояснення про те, що позивачеві була видана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи 24 листопада 2014 року з вказівкою адреси переміщення - АДРЕСА_2.У подальшому, 2 вересня 2015 року в такій довідці було поставлено штамп про переміщення у м.Артемівськ, вул.Артема, 69, за місцем знаходження державного органу, як було передбачено законодавством станом на той час. Однак, у зв'язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 352 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, якою затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Зокрема, пункт шостий викладено в новій редакції, за якою довідка, видана до 20 червня 2016 року, у якій адресою фактичного місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена нездійсненням перереєстрації, розпорядженням начальника Управління від 22 липня 2016 року вирішено внести відповідний запис до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб шляхом відображення коду причини зняття з обліку «Не підтвердження фактичного проживання». Проте в подальшому вважалось, що ця особа числиться як тимчасово переміщена у с.Пилипчатине, як і було зазначено у довідці, тому комісія у складі трьох осіб здійснила вихід за місцем проживання позивача та за результатами було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 31 серпня 2016 року, за яким проживати у цьому будинку не можливо, що і стало причиною скасування довідки позивача розпорядженням в.о. начальника Управління від 7 вересня 2016 року. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, попередня назва установи - Артемівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області, як отримувач пенсії.

Так, ОСОБА_4, будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області зі заявою про витребування пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в Микитівському районі міста Горлівки Донецької області. На виконання цієї заяви, 3 грудня 2014 року електронна пенсійна справа взята на облік та виплачено заборгованість з виплати пенсії за період з 1 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 15 067, 55 грн. (а.с.27). У подальшому пенсія виплачувалась щомісяця 16 числа в період до 31 липня 2016 року.

У судовому засіданні встановлено, що з 1 серпня 2016 року нарахування та виплату позивачеві пенсії припинено.

Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ч.3 цієї виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як ствердила представник Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, з метою забезпечення контролю за дотриманням норм законодавства при взятті на облік та виплаті пенсій внутрішньо переміщеним особам з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» змін до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 79, які набрали чинності 18 березня 2015 року, призначення та поновлення пенсій особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, здійснюється тільки після обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних про взятих на облік осіб, між органами соціального захисту населення та управліннями Пенсійного фонду.

У судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_4 видано довідку № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.11, 55-56). Місцем переміщення вказана адреса: АДРЕСА_2, термін дії довідки неодноразово продовжувався.

При цьому, на зворотній стороні довідки міститься печатка Артемівського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, де вказано, що місце перебування зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, що є місцезнаходженням органу державної влади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Постанова №509).

Відповідно до п.6 Постанови №509 строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі.

У подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 352 (далі - Постанова №352) внесено зміни у Постанову №509, зокрема, пункт шостий викладено в новій редакції:

«У день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

У випадках, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, уповноважений орган зобовязаний розглянути заяву протягом 15 робочих днів та прийняти рішення про видачу довідки або відмову в її видачі.

Довідку отримує кожна дитина, в тому числі та, що прибула без супроводження батьків, законного представника, а також дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи.

Довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Довідка, видана до 20 червня 2016 р., у якій адресою фактичного місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає, підлягає перереєстрації до 20 липня 2016 року. Для цього внутрішньо переміщена особа особисто або через законного представника (у випадках, передбачених абзацами першим - шостим пункту 2 цього Порядку) звертається за видачею довідки до уповноваженого органу, а раніше видана їй довідка вилучається, про що вносяться відповідні записи до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Довідка, зазначена в абзаці шостому цього пункту, не перереєстрована у встановлений строк, не є дійсною, про що вноситься відповідний запис до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин, що унеможливлюють перереєстрацію довідки у встановлений строк, така особа подає до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання відповідну письмову заяву та підтвердні документи. У такому разі строк перереєстрації довідки, зазначеної в абзаці шостому цього пункту, може бути збільшено до 60 днів за рішенням уповноваженого органу.

Уповноважені органи ведуть журнал обліку виданих довідок.»

Суд звертає увагу на те, що, не зважаючи на печатку на зворотній стороні довідки ОСОБА_4, як сама позивач, так і суб'єкт владних повноважень - Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області, вважали, що ОСОБА_4 тимчасово переміщена за адресою: АДРЕСА_2.

Про вказане свідчить заява ОСОБА_4 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 8 червня 2016 року, у якій як адресою листування, так і адресою проживання вказане с.Пилипчатине (а.с.59-60); факт продовження дії довідки до 23 листопада 2016 року; факт виходу уповноважених осіб Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області за вказаною адресою 31 серпня 2016 року з метою обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_4 (а.с.52-53).

Не зважаючи на подану 8 червня 2016 року заяву та вказівку у довідці про реєстрацію ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області від 22 липня 2016 року на підставі абз.7 п.6 Порядку оформленні і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вирішено внести відповідний запис до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб шляхом відображення коду причини зняття з обліку «Не підтвердження фактичного проживання» стосовно довідки ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що довідка не перереєстрована у встановлений строк, не є дійсною (а.с.57).

З врахуванням викладеного, посилання представника пенсійного органу на те, що довідка скасована з 1 серпня 2016 року є неприйнятними, оскільки таке рішення відповідним органом не приймалось. Відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб не є документом (підставою, доказом), на підставі якого особу можна позбавити права на отримання призначеної в установленому законом пенсії.

У подальшому, на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_4 від 31 серпня 2016 року, складеного комісією у складі представників Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області (а.с.52-53) та протоколу №10, розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області від 7 вересня 2016 року відповідно до п.3 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у зв'язку з непідтвердженням факту проживання та відсутністю за фактичним місцем перебування, вирішено скасувати дію довідки ОСОБА_4 з 7 вересня 2016 року (а.с.51).

Відповідно до п.п.6, 7 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365, в редакції станом на момент прийняття розпорядження від 7 вересня 2016 року, за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації. Представник робочої групи протягом одного робочого дня передає акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з'явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації. Водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У представлених представником Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області суду матеріалах справи ОСОБА_4 відсутні будь-які докази щодо сповіщення ОСОБА_4 про необхідність явки у відповідний орган, щодо надіслання їй рекомендованим листом повторного повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації. Відсутні також необхідні запити до Держприкордонслужби.

При цьому, згідно з п.9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365, в редакції станом на момент прийняття розпорядження від 7 вересня 2016 року, за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

Крім того, розпорядженням від 7 вересня 2016 року скасована довідка на підставі п.3 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно з яким підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Жодних відомостей та доказів того, що ОСОБА_4 повернулась до покинутого місця постійного проживання представником Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області не надано та не доведено правомірності прийняття відповідного розпорядження від 7 вересня 2016 року.

Суд зауважує, що предметом розгляду цієї справи є законність припинення виплати ОСОБА_4 пенсії з 1 серпня 2016 року та наявність підстав для її нарахування і виплати.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна Рада України (ст.91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відтак, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Європейського суду з прав людини «Мюллер проти Австрії», 1975 рік) та пов'язане з правом мирно володіти своїм майном.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними дій Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_4 пенсії з 1 серпня 2016 року та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 призначену їй пенсію з 1 березня 2016 року є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог шляхом скасування розпорядження в.о. начальника Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області від 7 вересня 2016 року, яким скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 з 7 вересня 2016 року на підставі п.3 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», як такого що прийняте не на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законами України, без застосування принципів добросовісності та розсудливості.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року з наступними змінами, суд

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_4 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій задовольнити.

Визнати незаконними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_4 пенсії з 1 березня 2016 року.

Зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 призначену їй пенсію з 1 березня 2016 року на рахунок, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Скасувати розпорядження в.о. начальника Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної державної адміністрації Донецької області від 7 вересня 2016 року, яким скасовано на підставі п.3 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 з 7 вересня 2016 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова складена в повному обсязі 3 травня 2017 року.

Головуюча О