Справа № 324/2081/16-а(2-а/324/7/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" травня 2017 р.Справа № 324/2081/16-а(2-а/324/7/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Суховарова А.В. Головко О.В.

за участю: секретаря судового засідання: Троянова А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, розпорядження щодо визначення стажу роботи та розміру щомісячного довічного грошового утримання, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними дії та розпорядження відповідача від 13.10.2016 року щодо розгляду заяви про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, визначення стажу роботи та розміру щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати відповідача з 22.09.2016 року призначити та виплатити позивачу щомісячне довічне грошовк утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням вже виплачених сумм.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач набув право на відставку до моменту набрання чинності Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», що не передбачає позбавлення права на відставку суддів, які набули його до набрання цим Законом чинності. Верховна Рада України за поданням Вищої Ради юстиції звільнила позивача з посади судді у відставку, тим самим підтверджуючи наявність необхідного стажу для відставки, а саме наявності 31 року. До вказаного стажу входить стаж на посадах слідчого, ? строку навчання, тому відповідач неправомірно враховує стаж для призначення довічного грошового утримання тільки стаж позивача на посаді судді 14 років 11 місяців 11 днів.

Постановою Пологівського районного суду Запорізької області від 09 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та розпорядження Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1 від 13 жовтня 2016 року щодо розгляду заяви позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання, визначення його стажу роботи та розміру щомісячного довічного грошового утримання. Зобов'язано відповідача, починаючи з 04 жовтня 2016 року призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, як такому, стаж роботи якого, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 29 років 08 місяців 12 днів, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням вже виплачених йому сум.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що пунктом 11 розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції чинній до 28.03.2015 року та частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що до стажу роботи що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Проте, в даних нормах іде мова щодо стажу роботи що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, а не про стаж роботи, що прирівнюється до роботи на посаді судді, який враховується для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання. Згідно статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Оскільки у позивача стаж роботи на посаді судді становить 14 років 11 місяців 11 днів, призначити щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % заробітної плати судді управління не має підстав, дії управління та розпорядження від 13.10.2016 року є законними.

У частині відмови у задоволенні позову постанова суду першої інстанції не оскаржується

Сторони належним чином повідомлені про дату, місце і час апеляційного розгляду справи, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, у судове засідання не прибули. Відповідачем направлено письмову заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25 жовтня 2001 року працював на посаді судді Пологівського районного суду Запорізької області.

03 жовтня 2016 року звільнений з посади судді відповідно до Постанови Верховної ради України «Про звільнення суддів» від 22 вересня 2016 року № 1600 у зв'язку з поданням заяви про відставку.

04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення довічного грошового утримання.

Розпорядженням Пологівського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області від 13.10.2016 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди починаючи з 04.10.2016 року.

Не погодившись з таким розпорядженням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI.

Відповідно до частини третьої статті 141 вказаного Закону в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону від 07.07.2010 року № 2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом № 2453-VI від 07.07.2010 року, встановлено, що судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом 2 пункту3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

За змістом статті 22 Конституції України, частини 6 статті 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого Пологівським районним судом Запорізької області, станом на 03.10.2016 року позивач мав наступний стаж: з 23.10.1977 по 17.01.1980 - служба в лавах Радянської Армії, з 01.09.1980 по 27.07.1984 - половина терміну навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР м. Волгоград, з 28.08.1984 по 22.09.1985 - слідчий відділу внутрішніх справ Курчатовського райвиконкому Курської області, з 23.09.1985 по 03.02.1993 - слідчий відділу внутрішніх справ Оріхівського райвиконкому Запорізької області, з 04.02.1993 - 10.03.1997 - старший слідчий відділу внутрішніх справ Оріхівського РВ УМВС України в Запорізькій області, з 01.09.1999 по 29.06.2000 - половина терміну навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, з 25.10.2001 по 03.10.2016 - суддя Пологівського районного суду Запорізької області, а всього 31 рік 11 місяців 18 днів, що також підтверджується трудовою книжкою позивача.

Однак, рішенням Вищої ради юстиції «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Пологівського районного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви про відставку» № 2161/0/15-16 від 14 вересня 2016 року встановлено, що загальний стаж роботи позивача, що дає йому право на звільнення з посади судді у відставку становить 28 років 5 місяців, без зарахування половини терміну навчання, з таким розрахунком погодився й суд першої інстанції.

Пунктом 1.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 визначено, що щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у відставку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня звернення.

Позивача відраховано зі штату суду на підставі наказу від 03.10.2016 року № 16-ос, тож щомісячне довічне грошове утримання йому призначено з 04.10.2016 року у відповідності до норм чинного законодавства.

Таким чином, позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, всього 29 років 08 місяців 12 днів та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження його граничного розміру.

Доводи відповідача про те, що зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, часу роботи на посаді слідчого і призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків заробітної плати суперечить Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIІІ від 02.06.2016 року суд сприймає критично, оскільки на час звільнення позивача у відставку діяли норми Закону № 2453-VI від 07.07.2010 року, який саме підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 09 березня 2017 року у справі № 324/2081/16-а(2-а/324/7/2017) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко