Справа № 826/28243/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансові традиції» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив суд зобов'язати відповідача включити суму надміру сплачених коштів з податку на додану вартість в період до лютого 2015 року у розмірі 610178,00 грн до системи електронного адміністрування податку на додану вартість; зобов'язати відповідача призупинити роботу системи електронного адміністрування податку на додану вартість, у зв'язку з її некоректною роботою по автоматичному зарахуванню помилково та надміру сплачених сум з податку на додану вартість до усунення помилок в її роботі.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року позов задоволено частково, зобов'язано відповідача включити суму надміру сплачених коштів з податку на додану вартість в період до лютого 2015 року у розмірі 610178,04 грн до системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100111502 позивач з 14.04.2008 є платником податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер 43).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ДПІ у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві були проведені звірення розрахунків платника податку на додану вартість, за наслідками яких складені акти:

- від 17.09.2015 №6095-20, згідно якого у позивача станом на 01.02.2015 наявне позитивне сальдо у розмірі 610178,04 грн (період з 01.01.2015 по 01.02.2015);

- від 17.09.2015 №6097-20, згідно якого у позивача станом на 08.09.2015 наявне позитивне сальдо у розмірі 610178,04 грн (період з 01.01.2015 по 08.09.2015).

На думку позивача, зазначені суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, які виникли станом на 01 липня 2015 року, повинні автоматично збільшити суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та, відповідно, на суму такого збільшення повинно збільшитись сума від'ємного значення, задекларовані у звітному періоді.

Проте, оскільки до системи електронного адміністрування податку на додану вартість не внесені суми надмірно сплачених коштів у розмірі 610178,04 грн позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість, який поданий позивачем до контролюючого органу, є однією з форм податкової звітності з податку на додану вартість, а отже сформовані у ньому показники мали бути враховані ДФС України при автоматичному збільшенні суми, на яку товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину 610178,04 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 71-VIII яким внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, доповнено кодекс статтею 2001, якою передбачено порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (пункт 48).

Згідно пункту 2001.1 вказаної статті система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

- суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2001.3 статті платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ. Під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Пунктом 118 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 71-VIII розділ XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 34, яким встановлено, що 1 липня 2015 року зареєстрованим платникам податку автоматично збільшується розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали.

Суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року автоматично збільшують суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу. На суму такого збільшення:

- зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету звітного періоду або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному періоді;

- помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість вважаються погашеними.

29 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 №643-VIII, яким серед іншого пункт 2001.1 після абзацу п'ятого доповнити новим абзацом такого змісту: «інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу».

Також, вказаним Законом пункт 34 викладено в новій редакцій, в абзаці 3 якого встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом протягом 10 календарних днів після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року. На суму такого збільшення одноразово:

а) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету, - зменшується контролюючим органом в інформаційній системі показників стану розрахунку платників інформаційної бази контролюючого органу така сума, задекларована до сплати до бюджету за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року, з одночасним зменшенням суми податку, що підлягає перерахуванню з рахунку платника в системі електронного адміністрування податку до бюджету, що зазначається у реєстрі, на підставі якого орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, здійснює таке перерахування;

б) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету в розмірі, що є меншим ніж сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року або задекларовано від'ємне значення податку, - збільшується платником податку сума від'ємного значення, сформована за результатами звітного (податкового) періоду за липень 2015 року / III квартал 2015 року, яка переноситься до податкової звітності з податку звітного (податкового) періоду за серпень 2015 року / IV квартал 2015 року.

Помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість вважаються погашеними одночасно із збільшенням суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу;

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 затверджений Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі Порядок №569), який визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Згідно пункту 1 вказаного Порядку в редакції, яка чинна з 07.03.2015, система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 року або іншої дати, визначеної окремим рішенням Верховної Ради України про скорочення такого періоду) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

Згідно підпункту 2 пункту 92 вказаного Порядку після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку. На суму такого збільшення:

- зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді;

- помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку вважаються погашеними.

Відповідно до пункту 10 вказаного Порядку ДФС: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Отже, всі суми податку на додану вартість та інші показники, в тому числі надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України враховуються під час обрахунку суми податку, автоматично обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. При цьому, ДФС обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Щодо надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, то з урахуванням вимог абзацу третього пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Кодексу на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом автоматично збільшується контролюючим органом протягом 10 календарних днів на таку суму надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року.

Оскільки у позивача станом на 01 липня 2015 року були наявні надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 610178,04 грн, що підтверджується актом звірення розрахунків від 17.09.2015 №6097-20 та витягом з облікової картки платника податку на додану вартість, то відповідно до абзацу третього пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначена пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, підлягала автоматичному збільшенню на таку суму.

При цьому, на суму такого збільшення підлягала зменшенню сума, задекларована до сплати до бюджету звітного періоду, або збільшенню сума від'ємного значення, задекларована в звітному періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з ПДВ вважаються погашеними.

Як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року позивачем не визначено в рядку 24 суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду та в рядку 25.1 суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду та сплачується до державного бюджету; у розділі IV «Погашення залишків сум від'ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року» позивачем у рядку 26 (додаток 2) визначено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 2783,00 грн; у рядку 21 визначено суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 171,00 грн.

22 вересня 2015 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року, в якому уточнив показник рядка 26 та зазначив 612961,00 грн, за наслідками чого різниця складає 610178,00 грн; рядок 31 та зазначив 610349,00 грн, за наслідками чого різниця складає 610178,00 грн.

Разом з тим, як вбачається з облікової картки платника податку на додану вартість, 24 вересня 2015 року надмірно сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість (від'ємне значення) у розмірі 610178,04 грн були направлені в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів на 65826,00 грн, на 47278,00 грн, 80102,00 грн, 40480,00 грн, 123537,00 грн, 27268,00 грн, 110,00 грн, 27968,00 грн, 156544,00 грн, 37416,00 грн, 3649,00 грн, всього на 610178,00 грн.

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду, ним використано надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 610178,04 грн в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів, що унеможливлює включення їх до системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Оскільки під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, то включення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 610178,04 грн до системи електронного адміністрування призведе до перевищення суми податку - Sнакл, (до повторного використання суми податку на додану вартість).

За таких обставин, враховуючи, що позивач не оскаржує дії відповідача щодо не включення до системи електронного адміністрування податку на додану вартість суми надмірно сплачених коштів у розмірі 610178,04 грн, колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки постанова суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, колегія суддів керуючись частиною першою статті 195 КАС України дійшла висновку про перегляд її в межах апеляційної скарги.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 1 та 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 1 січня складає 1218 гривень.

Отже, в даному випадку ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Відповідно, судовий збір повинен складати 1339,80 грн (1218,00х1,1).

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2017 у даній справі апелянту відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки апелянтом на час розгляду апеляційної скарги судовий збір не сплачений, колегія суддів вважає, що він підлягає розподілу шляхом його стягнення з відповідача.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року в частині задоволених позовних вимог про зобов'язання Державної фіскальної служби України включити суму надміру сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансові традиції» коштів з податку на додану вартість в період до лютого 2015 року у розмірі 610178,04 грн до системи електронного адміністрування податку на додану вартість та ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову залишити без змін

Стягнути з Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл, буд. 8) до Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м. Києві, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Постанову у повному обсязі буде складено 28.04.2017)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.