Справа № 558/121/17
Суддя: Мельник Д.В.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/121/17
номер провадження 2-а/558/3/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Хом'як О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними щодо відмови йому, як учаснику бойових дій, у перерахунку та виплаті до 05 травня 2016 року разової грошової допомоги в розмірі 5 (п'яти) мінімальних пенсій за віком. Позивач також просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому, як учаснику бойових дій, недоплачену разову щорічну грошову допомогу до 05 травня у 2016 році у розмірі 5(п'яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених коштів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити(а.с.24).

Представник відповідача, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить судовий розгляд справи проводити без участі представника відповідача(а.с.23).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановивши обставини і положення закону, яким дані правовідносини регулюються, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до дослідженого судом посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.05.2015 року, позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни (а.с.5).

На час виникнення спірних правовідносин між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністації, норми ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.» вказували на те, що щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком у квітні-травні 2016 року, згідно чинного законодавства становив 1074 гривні.

Вважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, він наділений державою певним праовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до п'ятого травня. Наділивши учасників бойових дій зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є учасниками бойових дій. Між позивачем ОСОБА_1 та державою (в особі Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністації) встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни як учасників бойових дій.

Відповідно до ст..22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються громадянам і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих парв і свобод.

У відповідності до ч.3 ст.72 КАС, суд визнає достовірними обставини, визнані добровільно сторонами щодо виплати позивачу ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, до 05 травня 2016 року одноразової грошової допомоги у розмірі дев'ятсот двадцять гривень.

Відповідно до копії письмового повідомлення №622/01-26-01 від 10.02.2017 року, скерованого посадовими особами Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністації позивачу ОСОБА_1, йому було відмовлено у задоволенні його прохання про перерахунок та виплату йому разової щорічної допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком до 05 травня 2016 року відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У відповіді було зазначено, що вимога про перерахунок та виплату вищевказаної грошової допомоги не може бути розглянута по суті, так як прийняття подібних рішень не входить до компетенції Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, а належить виключно до повноважень Кабінету міністрів України(а.с.7).

Відповідно до копії письмового повідомлення Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації №03-04/1617/16 від 01.12.2016 року, позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що йому як учаснику бойових дій згідно з прийнятим Урядом рішенням передбачена виплата щорічної грошової допомоги до 5 травня 2016 року в розмірі 920 гривень, нарахування та виплату якої здійснює Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації (а.с.8)

У своєму письмовому запереченні проти адміністративного позову ОСОБА_1 відповідач вказав, що при нарахуванні та виплаті позивачу у 2016 році щорічної разової допомоги у розмірі дев'ятсот двадцять гривень діяв правомірно, відповідно до норм чинного законодавства України. На думку відповідача, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Таким чином, відповідач вважає, що ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має читатися у наступній редакції, а саме щорічно до п'ятого травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів загальнообов'язкового державного соціального страхування . Також відповідач, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України вказує, що зміна нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист та повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості (а.с.12).

Таким чином, виплачуючи щорічну разову допомоги у розмірі дев'ятсот двадцять гривень, відповідач застосовуючи Постанову Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»», витлумачив ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Вищевказана редакція цієї норми, викладена в Законі України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішенням Конституційного Суду України від 28.05.2008 року №10-рп/2008 року була визнана такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з моменту ухвалення цього рішення.

Суд приходить до висновку, що на час виникнення спірних правовідносин діяла редакція ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. При цьому, Кабінет Міністрів України у п.п. 2п.1 Постанови №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» встановив, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 гривень. Даний розмір грошової допомоги явно, очевидно не відповідає розміру разової грошової допомоги, передбаченої ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, на час виплати позивачу ОСОБА_1 у квітні 2016року щорічної разової допомоги до 5 травня одночасно діяли норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанова Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»», яка по своїй юридичній природі є підзаконним актом.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Даний принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, закони мають вищу юридичну силу над підзаконними актами.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у ч. 4 ст. 9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році слід застосовувати не постанову Кабміну №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»», а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічного висновку дійшла й колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 10.02.2016 року по справі №21-6508а15.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд робить висновок, що правовідносини щодо виплати разової грошової допомоги позивачу ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, у 2016 році були врегульовані ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , норми якої передбачають виплату цієї допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до пунктів 23, 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, судом зауважено, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Європейський Суд не прийняв аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, суд вважає, що при розрахунку величини мінімальної пенсії за віком,з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, необхідно керуватися ст..28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Даний закон є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком. Згідно позиції Європейського суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), держава не має права посилатися на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Громадяни повинні мати змогу покладатися за зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом немає автоматичної прямої дії.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.19, 22, 46, 58 Конституції України,Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст..ст.5, 6, 12, 17, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», ст..28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст..ст.2, 7, 8, 9, 12, 17, 86, 160-163, 167, 186, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовільнити повністю.

Визнати протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті йому, як учаснику бойових дій, до 05 травня 2016 року разової грошової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації Рівненської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, недоплачену разову щорічну грошову допомогу до 05 травня у 2016 році у розмірі 5(п'яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених коштів.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її отримання .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного провадження буде поновлено, то вважається що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Д.В.Мельник