Справа № 826/12507/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2017 року № 826/12507/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про изнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000011/26-32-40/НОМЕР_1 від 25.05.2016 року

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000011/26-32-40/НОМЕР_1 від 25.05.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним жодним чином не було порушено вимоги ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме не проводився продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі.

Враховуючи вказане, позивач вважає винесене службовими особами відповідача рішення про застосування щодо нього фінансових санкцій №000011/26-32-40/НОМЕР_1 від 25.05.2016 року протиправним та просить його скасувати.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що перевіркою встановлено продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях (торговельна площа менше 20 кв.м.), чим порушено вимоги ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирт етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів". За таких обставин, на думку представника відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та як платник податків, зборів та обов'язкових платежів перебуває на податковому обліку в ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Судом встановлено, що 20.04.2016 року працівниками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена фактична перевірка стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у павільйоні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт №0523/26/15/14/НОМЕР_1 від 25.04.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення вимог ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, здійснює продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі (торговельна площа менше 20 кв. м.).

На підставі акта перевірки №0523/26/15/14/НОМЕР_1 від 25.04.2016 року рішенням Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві №000011/26-52-40/НОМЕР_1 від 25.05.2016 року до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19-1 Податкового кодексу України, однією із функцій органів доходів і зборів є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Водночас, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР регламентований спеціальним Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02 червня 2003 року

За таких умов, вищезазначені положення Податкового кодексу України слід розглядати у системному зв'язку з приписами інших законодавчих актів, які унормовують порядок здійснення податковими органами заходів щодо адміністрування порушень, виявлених у сфері законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів, безпосередньо громадянами та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Місце торгівлі - це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20м2, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

У відповідності до ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Таким чином, право суб'єкта господарювання на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у конкретно визначеному місці торгівлі закон ставить у залежність від наявності у нього ліцензії, в якій має бути прямо зазначено адресу такого місця торгівлі.

Продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі - це факт здійснення реалізації алкогольних напоїв у місцях, на право торгівлі в яких у суб'єкта господарювання відсутня ліцензія, або якщо такі місця не внесені до наявних у підприємства ліцензій.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності відповідно до ст. 17 Закону № 481/95-ВР.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95 ВР порушення вимог статті 15-3 цього Закону, а саме: продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі до суб'єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі 6 800 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 15 Закону ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Судом встановлено, що позивач здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 в павільйоні (нежитловому приміщенні) торговою площею 20 кв. м., орендованому позивачем на підставі договору оренди №14-06-2015/5 від 14.06.2015 року.

Згідно договору оренди №14-06-2015/5 від 14.06.2015 року в користуванні позивача знаходиться павільйон нежитлове приміщення торговою площею 20 метрів квадратних у кількості 1 (один) за адресо: АДРЕСА_1.

Відповідно до ліцензій серії 008201 від 21.11.2015 року на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та серії 008202 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, місце здійснення діяльності позивача: АДРЕСА_1 (павільйон).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішення про застосування фінансових санкцій до позивача прийнято за порушення вимог ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, здійснює продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі (торговельна площа менше 20 кв. м.).

Таким чином, з досліджених матеріалів та встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки позивач здійснює торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії в орендованому приміщенні із застосуванням РРО.

Вказана адреса зазначена в ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, договорі оренди, договорі щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою.

Таким чином, за визначенням ст. 1 Закону № 481 місцем торгівлі є павільйон, площею 20 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

З диспозиції ст. 15-3 Закону 481 вбачається, що відповідальність для суб'єкта господарювання наступає саме за продаж пива (крім безалкогольного) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зафіксоване податковим органом порушення, не підтверджено доказами про порушення позивачем вимог статті 15-3 цього Закону, в той час як позивач надав належні та допустимі докази на спростування доводів податкового органу про здійснення торгівельної діяльності у такому пункті продажу товарів, як павільйон, площею 20 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що, оскільки позивач 20.04.2016 року здійснював торгівлю за адресою місця торгівлі, яка зазначена у виданій відповідачем ліцензії серії 008201 від 21.11.2015 року на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, то позивачем не було порушено приписи ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", як було зазначено в акті перевірки №0523/26/15/14/НОМЕР_1 від 25.04.2016 року що, відповідно, виключає можливість застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених абз. 9, ч. 2, ст. 17 цього Закону у розмірі 6800 гривень.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував.

В свою чергу позивач довів протиправність прийнятого відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій № 000011/26-52-40/НОМЕР_1 від 25.05.2016.

Підставами для скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов'язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову, належних учасників процесу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд також враховує встановлений ст. 3 Конституції України, ст.7 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваних рішень діяв необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без дотримання принципу верховенства права.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000011/26-32-40/НОМЕР_1 від 25.05.2016 року.

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. І. Келеберда