Справа № 817/176/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2017 р.Р і в н е 817/176/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Мороз В.Р., Супрунюк С.М.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2016 року №.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, пояснили суду на їх обґрунтування, що 22.06.2015 року між позивачем та ООО MILK EVRO FOOD (Республіка Узбекистан) укладено контракт, обсяги поставки за яким протягом 2015 року склали 5418790,49 грн. Представники позивача зазначили, що станом на час укладення і виконання даного контракту діяла норма статті 39 Податкового кодексу України, яка не відносила такі операції до контрольованих. Разом з тим, 13.08.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансферного ціноутворення" №609-VIII, яким визначено, що у разі перевищення господарською операцією обсягу у 5 млн. грн., вона визнається контрольованою і на платника податків покладається обов'язок подання звіту за 2015 рік. Представники позивача вважають неправомірним застосування відповідачем цієї норми до спірних правовідносин, вказують, що це суперечить принципу стабільності, передбаченому статтею 4 Податкового кодексу України і не відповідає статті 58 Конституції України. Тому, представники позивача наголошують на безпідставності накладення на ТОВ "Арго-Р" штрафних санкцій у розмірі, визначеному п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України. Просять позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, пояснила суду на обґрунтування своїх заперечень, що за наслідками виїзної документальної позапланової перевірки ТОВ "Арго-Р" виявлено порушення останнім пп. 39.4.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, яке полягало у неподанні в установлений законом строк звіту про контрольовані операції з ООО MILK EVRO FOOD (Республіка Узбекистан) за 2015 рік. У зв'язку з цим, до позивача було застосовано штрафні санкції, передбачені п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, про що було прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено виїзну документальну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" з питань дотримання вимог п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в частині подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, результати якої оформлені актом від 19.08.2016 року №86/17-16-14-00/31299420 (а.с. 7-14).

Платником податків подано заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких висновки акту залишені без змін (а.с. 16-22).

На підставі акту перевірки Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.09.2016 року №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" застосовано штрафні санкції у сумі 365400,00 грн. (а.с. 15).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено платником податків в адміністративному порядку, за наслідками розгляду скарги залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с. 23-57).

В основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення покладені висновки відповідача про порушення позивачем вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, яке полягало у неподанні в установлений законодавством термін до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику звіту про контрольовані операції з ООО MILK EURO FOOD (Республіка Узбекистан) за 2015 звітний рік.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 39.4.2 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною станом на 01.05.2016 року), платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пп. 39.2.1.1, пп. 39.2.1.2 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною станом на 01.01.2015 року), для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є:

-господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами;

-господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які: задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік; застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року; сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року; не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року (підпункт 39.2.1.1.);

-господарські операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні, або який сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні. Перелік таких держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України. Цей перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, публікує щороку в офіційних друкованих виданнях та на офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок публікується протягом трьох місяців з моменту такої зміни (підпункт 39.2.1.2.).

Підпунктом 39.2.1.4 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною станом на 01.01.2015 року) визначено, що господарські операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.

Пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України передбачено, що неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі: 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що 22.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Р" (продавець) та ООО MILK EURO FOOD (Республіка Узбекистан, покупець) було укладено контракт №22-06-JTT, предметом якого стала поставка продукції, а саме сухого знежиреного молока у кількості 198 т, за ціною 1900,00 дол. США/т, загальною вартістю 376200,00 дол. США (а.с. 38-44, 64-81).

Обсяг господарських операцій з вказаним контрагентом за 2015 рік визначений за правилами бухгалтерського обліку становить 5418790,49 грн.

Республіка Узбекистан була включена до усіх діючих протягом 2015 року розпоряджень Кабінету Міністрів України, зокрема: Переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 1042-р (діяв до 14.05.2015); Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Кодексу, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 449-р (термін дії з 14.05.2015 до 16.09.2015); Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Кодексу, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України, від 16.09.2015 року № 977-р (термін дії з 16.09.2015 до 31.12.2015).

У свою чергу, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансфертного ціноутворення" від 15.07.2015 року №609-VIII, який набрав чинності з 13.08.2015 року, норми пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України викладено у новій редакції і визначено, що господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

-річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

-обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік".

За правилами п.п. 39.2.1.6 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 15.07.2015 року №609-VIII) неконтрольовані операції - будь-які господарські операції, не передбачені підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.2 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, що здійснюються між непов'язаними особами.

При цьому, у розділі II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансфертного ціноутворення" від 15.07.2015 року №609-VIII закріплено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Формування звіту про контрольовані операції та у випадках, передбачених Податковим кодексом України, документації з трансфертного ціноутворення за господарські операції, здійснені у 2015 році, здійснюється на підставі та з урахуванням норм цього Закону. Установлено, що до приведення законодавства у відповідність із цим Законом інші закони та нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що господарські операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України, для цілей оподаткування податком вважається контрольованою операцією. Про контрольовані операції платник податку має інформувати податковий орган. Такий обов'язок платник реалізує шляхом подання звіту про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним. Разом з цим, формування звіту про контрольовані операції має відбуватись у випадках, прямо передбачених податковим законодавством.

Отже, у звіті про контрольовані операції за рік відображаються господарські операції здійснені у такому році, які відповідно до вимог п.п. 39.2.1.1 - 39.2.1.5 та 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, визначаються контрольованими. У разі невідповідності господарських операцій, що відбулись у звітному періоді, вимогам п.п. 39.2.1.1 - 39.2.1.5 та 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, відповідно у платника податку не виникає обов'язку щодо звітування про такі операції.

Разом з тим, відповідно до пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується, серед іншого, на принципі стабільності, що означає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року;

Частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Крім того, згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Отже, зазначені обставини свідчать про відсутність у позивача обов'язку щодо звітування перед контролюючим органом про ці операції в порядку п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також виключають негативні наслідки для платника у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту. Враховуючи викладене, оскільки операції між позивачем та його контрагентом за наслідками звітного періоду не підпадають під визначення контрольованих операцій, у позивача відсутній обов'язок щодо звітування про ці операції в порядку та строки, визначені податковим законодавством, то застосування штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відбулось безпідставно, не у відповідності до вимог Закону, що регулює спірні правовідносини, що являє собою безумовні обставини для скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

За наведеного, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 05.09.2016 року № та необхідність його скасування, відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

При розгляді і вирішенні даної адміністративної справи судом враховується позиція Європейського суду у справі YvonnevanDuyn v. Home Office (Case 41/74 vanDuyn v. Home Office), за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 05.09.2016 року №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Р" застосовано штрафні санкцій у сумі 365400,00 грн.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 5481,00 (п'ять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.