Справа № 755/6202/17
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/6202/17
У Х В А Л А

іменем України

"28" квітня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 07 лютого 2013 року позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби у м. Києві про захист ділової репутації, стягнення моральної та матеріальної шкоди. 21 травня 2014 року рішенням Господарського суду м. Києва позовні вимоги позивача задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача спричинені збитки, моральну шкоду та упущену вигоду в сумі 208 046,35 грн. 29 липня 2015 року постановою Київського апеляційного Господарського суду рішення Господарського суду м. Києва від 21 травня 2014 року залишено без змін. 29 жовтня 2014 року постановою Вищого Господарського суду України касаційну скаргу заступника прокурора м. Києва, «в інтересах Держави» було задоволено частково, рішення в частині стягнення на користь позивача упущеної позивачем вигоди було скасовано та передано на новий розгляд до Господарського суду м. Києва. 14 вересня 2015 року рішенням Господарського суду м. Києва позовні вимоги позивача було незаконно задоволено частково та стягнуто на користь позивача не отриманий прибуток в сумі 45353,54 грн. 16 березня 2016 року постановою Київського апеляційного господарського рішення Господарського суду м. Києва від 14 вересня 2015 року скасовано. 08 червня 2016 року постановою Вищого Господарського суду України постанову Київського апеляційного Господарського суду від 16 березня 2016 року та рішення Господарського суду м. Києва від 14 вересня 2015 року було скасовано, а справу передано до суду першої інстанції. Підставою для скасування рішення першої та апеляційної інстанції Вищий Господарський суд України від 08 червня 2016 року зазначено, що «між сторонами виникли деліктні правовідносини, які е одним з видів позадоговірних зобов'язань, і регулюються положеннями cт.22 і глави 82 ЦК України, суди обох інстанцій одночасно застосували до спірних правовідносин норми ст.623 ЦК України та cт.cт.224,225 ГК України, які регулюють правовідносини відшкодування збитків, що виникають з договорів.». 27 березня 2017 року рішенням Господарського суду м. Києва позовні вимоги позивача задоволено частково та стягнуто на користь позивача не отриманий прибуток в сумі 45353,54 грн. У зв'язку з чим просить визнати дії Держави України щодо не забезпечення позивачу права на справедливий і відкритий розгляд Господарським судом м. Києва протягом 2013 -2017 років позову у справі № 910/6889/13 в продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом протиправними, визнати бездіяльність Держави України щодо неврахування Господарським судом м. Києва вимог постанови Вищого Господарського суду України від 08 червня 2016 року, що призвело до прийняття незаконного рішення протиправною, стягнути з Державного бюджету України матеріальну шкоду у вигляді неотриманої авторської винагороди (роялті) у розмірі 510 000,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України; затримання іноземців та осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця щодо виконання рішень органів (посадових осіб), крім судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги про визнання дій Держави України щодо не забезпечення позивачу права на справедливий і відкритий розгляд Господарським судом м. Києва протягом 2013 -2017 року позову у справі № 910/6889/13 впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом протиправними, визнання бездіяльності Держави України, щодо не врахування Господарським судом м. Києва вимог постанови Вищого Господарського суду України від 08 червня 2016 року, що призвело до прийняття незаконного рішення протиправною не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України матеріальну шкоду у вигляді недотриманої авторської винагороди (роялті) у розмірі 510 000,00 грн. суд вважає таке.

Відповідно до ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч. 2 ст. 21 КАС України).

З урахуванням викладеного розгляд зазначених у позові вимог про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями суб'єкта владних повноважень передбачено ЦПК України, тому дані вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства,

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», ст.ст. 3, 15, 16 ЦПК України, ст.ст. 3, 6, 17, 18, 21 п.1 ч.1ст.109 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною 3 ст.160 КАС України або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна