Справа № 814/2079/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

14 квітня 2017 року Справа № 814/2079/16

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доЮжноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Енергобудівників, 5, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000

провизнання протиправною та скасування вимогу від 27.01.2016р. № Ф-,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу ( недоїмки) від 27.01.2016 № Ф- на суму 32243,47 грн., рішення № 002101702 від 03.11.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування ненарахованого єдиного внеску на суму 1633,30 грн.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідач при проведенні перевірки протиправно донарахував грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, яке була оскаржено до суду та постановою Миколаївського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, скасовано податкове повідомлення-рішення, яким позивачу донараховано зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, нарахований по взаємовідносинах з ТОВ «Зеленецьке», відповідно до якого і визначено базу нарахування єдиного соціального внеску та сформовано вимогу від 27.10.2016 року та прийнято рішення про донарахування ненарахованого єдиного внеску на суму 1633,30 грн.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки в ході проведення перевірки були встановлені порушення позивачем норм чинного законодавства.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Актом від 20.10.2015 № 727/172/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 12.09.2012 по 31.12.2014 встановлено порушення:

- п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України щодо заниження чистого оподатковуваного доходу за 2014 рік на суму 1 448572,79 грн., в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності за 2014 на суму 246 257,43 грн.,

- П.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8 розділу ІІІ Закону України від 08.07.2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № щодо неутримання єдиного соціального внеску 2014 в сумі 32 666,09 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 307821,79 грн., з яких 246257,43 грн. основне зобов'язання та 61564,36 штрафні санкції, вимогу про сплату боргу ( недоїмки) від 27.01.2016 № Ф- на суму 32243,47 грн., рішення № 002101702 від 03.11.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування ненарахованого єдиного внеску на суму 1633,30 грн.

Податкове повідомлення -рішення № від 03.11.2015 позивач оскаржив частково в сумі 251 048,28 грн., з яких 200 838,56 грн. основне зобов'язання та 50 209,64 грн. штрафні санкції до Миколаївського окружного адміністративного суду, який постановою від 24.05.2016 року по справі № 814/371/16 скасував податкове повідомлення- рішення в сумі 251048,28 грн. Рішення набрало законної сили.

В позовній заяві позивач зазначає, що не погоджується з вимогою про сплату боргу від 27.01.2016 № Ф- на суму 19141,45 грн., оскільки 13 524,67 грн. позивач оплатив борг зі сплати єдиного соціального внеску, що підтверджується платіжним дорученням № 152 від 28.10.2015 року.

Згідно п.11 ст.8 та абз.1 ч.2 ст.7 Закону України № 2464 від 08.07.2010 « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування», яким передбачено, що Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка бази нарахування єдиного внеску та єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 на суму доходу(прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладанню податків на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.1,3 ст.7 Закону України № 2464 для платників, що перебувають на загальній системі оподаткування єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід ( прибуток). Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що дорівнює - 17 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Максимальна величина бази нарахування у січні-грудні 2014 року складала 20 706грн. (1218х17), тому відповідач міг би донарахувати позивачу суму єдиного внеску до максимальної величини, з урахуванням визначеної позивачем у звіті 11834,13 грн., або фактично сплаченою 13 524,67 грн., про що позивач зазначає у позовній заяві, а не визначати єдиний внесок за ставкою 34,7 % в сумі 44 500,22 грн. без врахування максимально встановленого єдиного внеску Законом та без врахування оплати єдиного внеску позивачем.

У постанові Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 814/371/16 від 24.05.2016 року зазначено, що на підставі встановлених у ході перевірки обставин відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.11.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 307821,79 грн. (246257,43 грн. за основним платежем, 61564,36 грн. за штрафними санкціями).

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з трьох підстав:

По-перше, визнано безтоварними господарські операції позивача з ТОВ "Зеленецьке" та витрати позивача в сумі 781236,67 грн.

По-друге, позивачем завищено витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей у зв'язку з віднесенням до складу витрат кредиторської заборгованості перед ТОВ "Корн Трейд" у сумі 400166,67 грн.

По-третє, позивачем допущено арифметичну помилку на суму 267169,45 грн. У цій частині позивач погодився з рішенням ОДПІ та сплатив нарахований податок і штрафну санкцію.

Вищезазначене вище рішення має преюдиційне значення для розгляду цієї справи, тому відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вимога про сплату боргу ( недоїмки) від 27.01.2016 № Ф- на суму 32243,47 грн. прийнята в результаті того, що перевіркою були встановлені розбіжності в сумі чистого оподатковуваного доходу за 2014 рік , який було збільшено на суму 1 448572,79 грн., тому єдиний соціальний внесок був нарахований з чистого доходу за ставкою 34,7% в сумі 44 500,22 ( 44500,22-11834,13=32666,09), з яких 32666,09 грн.- сума донараховано єдиного соціального внеску.

Постановою суду по справі 814/371/16 встановлено, що витрати за 2014 рік в сумі 781236,67 грн. по контрагенту позивача ТОВ «Зеленецьке» та витрати в сумі 400166,67 грн. по контрагенту позивача ТОВ "Корн Трейд" позивачем сформовано правомірно, що в свою чергу зменшує чистий оподатковуваний дохід платника, який визначений відповідачем та на який був донарахований податок на доходи фізичних осіб і єдиний соціальний внесок.

Таким чином, вимога прийнята протиправно.

Оскільки рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № від 03.11.2015 є похідним від вимоги, то воно теж є протиправним.

Відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довід суду, що правомірно прийняв вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій.

За таких обставин, позов належить задовольнити .

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.01.2016 року № Ф-.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення № від 03.11.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.), сплачений платіжним дорученням № 183 від 12.10.2016 року за рахунок бюджетних асигнувань Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко