Справа № 804/6469/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2017 рокусправа № 804/6469/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - не з'явився

відповідача -1: - Котюк О.І., дов. від 03.01.17 р.

відповідача -2: - Полівчук Д.П., дов. від 09.02.17 р.

відповідача -3: -Полівчук Д.П., дов. від 09.02.17 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Національної поліції України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. у справі № 804/6469/16

за позовом ОСОБА_4

до Управління поліції охорони в Дніпропетровській області Національної поліції України, Департаменту поліції охорони Національної поліції України Національної поліції України

про визнання незаконними дії, зобов'язання вчинит певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Дніпропетровській області Національної поліції України, Департаменту поліції охорони Національної поліції України,Національної поліції України , в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, а. с.52) просив:

- визнати протиправними дії УПО в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності;

- стягнути солідарно з Нацполіції та Департаменту поліції охорони Нацполіції на користь ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу у зв'язку з втратою працездатності.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправними діями відповідачів, які не виплачують ОСОБА_4 грошову допомогу за встановлену інвалідність, що пов'язана з проходженням служби.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016р. у справі № 804/6469/16 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнати протиправною бездіяльність Нацполіції щодо не виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги по висновку про призначення ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності, шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі;

- зобов'язано Нацполіцію виділити кошти для виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності у сумі 130500 грн. позивачу шляхом перерахування вказаної суми Управлінню поліції охорони в Дніпропетровській області Національної поліції України відповідно до п.п.3, 4 розділу ІV Наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського»;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що Департаментом поліції охорони затверджено висновок про призначення допомоги позивачу, проте кошти не виплачено і з огляду на розподіл повноважень, встановлений Законом України «Про Національну поліцію» та Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими Наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, суд дійшов висновку про те, що відповідачем-3 допущена протиправна бездіяльність, у зв'язку з чим, суд визнав протиправною бездіяльність Нацполіції щодо не виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги по висновку про призначення ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності, шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі.

Щодо позовної вимоги про стягнення солідарно з Нацполіції та Департаменту поліції охорони на користь позивача одноразової грошової допомоги в зв'язку з втратою працездатності, то суд, з посиланням на п.3 р.5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими Наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, зазначив, що, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати саме Нацполіцію виділити кошти для виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності у сумі 130 500 грн. ОСОБА_4 шляхом перерахування вказаної суми УПО в Дніпропетровській області відповідно до вказаного Наказу МВС України від 11.01.2016 № 4.

Відповідно, зазначене обумовило відмову суду у задоволенні позовних вимог до УПО у Дніпропетровській області та до Департаменту поліції охорони.

Не погодившись з ухвалою суду, Нацполіцією подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016р. у справі № 804/6469/16 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Нацполіції відмовити в повному обсязі.

Скаржник зазначає про не взяття судом першої інстанції до уваги, що Департамент поліції охорони фінансується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах і перерахування бюджетних коштів на рахунки вказаного Департаменту буде прямим порушенням бюджетного законодавства.

Водночас, скаржник звертає увагу, що відповідно до п.5 п.п.9 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 № 877, Нацполіція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах), інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання.

Скаржник зазначає про певну неузгодженість норм права, однак, вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що Положення про Національну поліцію, затверджене постановою КМУ, а Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, Наказом МВС України, тобто постанова КМУ має вищу юридичну силу ніж наказ МВС України.

Крім того, скаржник зазначає, що у зв'язку з тим, що Департамент поліції охорони не фінансується за рахунок державного бюджету, то у даних підрозділах не відкриті рахунки в органах Казначейства України, і, відповідно, УПО в Дніпропетровській області не зареєстровано як одержувач бюджетних коштів, в зв'язку з чим перерахування коштів з рахунків Казначейства України на рахунки Департаменту поліції охорони буде прямим порушенням бюджетного законодавства, зокрема ст.49 Бюджетного кодексу України та постанови КМУ від 28.10.2015 № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію».

Також скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги приписи ст.48 Бюджетного кодексу України, згідно якої розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом; зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету та покриття таких зобов'язань не здійснюється.

Управління поліції охорони в Дніпропетровській області проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що у порушення вимог чинного законодавства, Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Нацполіції відмовив у затвердженні та виділенні коштів по висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачеві (вх. № 1178 від 18.07.2016), мотивуючи відмову тим, що видатки на забезпечення діяльності Департаменту поліції охорони (територіальних органів поліції охорони) у Державному бюджеті України не передбачені, проте у даному випадку мова йде не про забезпечення діяльності, а про соціальну виплату, гарантовану допомогу з боку держави.

Так, на думку УПО в Дніпропетровській області, вирішення питання про виділення коштів з Державного бюджету України для здійснення виплати одноразової грошової допомоги позивачу цілком залежить від волевиявлення скаржника та віднесено до його компетенції, що підтверджується наказом Нацполіції України від 05.12.2016 № 1266 «Про включення до мережі одержувачів бюджетних коштів територіальних органів поліції охорони», який до цього часу, з невідомих відповідачу-1 причин, є невиконаним, що унеможливлює останнім відкриття відповідного рахунку в установі Казначейства України, незважаючи на присвоєння йому коду клієнта (№ 98202) за Єдиним реєстром розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

Крім того, УПО в Дніпропетровській області вважає, що постанова КМУ від 28.10.2015 № 877, про можливе порушення якої у разі здійснення перерахування коштів відповідачем-3 на рахунки Департаменту поліції охорони зазначає скаржник, ніяким чином не регулює правовідносини, пов'язані з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги за ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому відповідач-1 зазначив, що згідно ч.1 ст.105 Закону України «Про Національну поліцію» фінансування і матеріально-технічне забезпечення поліції здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом і даний Закон не містить норми, яка б визначала, що фінансування поліції охорони здійснюється виключно за рахунок коштів від надання послуг з охорони, тобто у даному випадку, саме постанова КМУ від 28.10.2015 № 877 не відповідає положенням нормативно-правового акту, який має вищу юридичну силу.

Також, на думку відповідача-1, доводи апеляційної скарги щодо відсутності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення виплати одноразової грошової допомоги позивачу можуть бути прийняті до уваги лише за умови, якщо витрати на сплату одноразової грошової допомоги за ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» в Державному бюджеті України взагалі не передбачені.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з 31.10.2013 проходив службу в органах внутрішніх справ (а. с.9).

Наказом т. в. о. начальника УПО в Дніпропетровській області від 15.03.2016 № 30/ос сержанта поліції ОСОБА_4, поліцейського Дніпропетровського міського відділу УПО в Дніпропетровській області, звільнено зі служби в поліції з 11.07.2016 за п.2 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу (а. с.27).

При цьому згідно довідки до акта медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААГ №030887 від 10.03.2016 ОСОБА_4 встановлена друга група інвалідності з 09.03.2016 та встановлено, що захворювання пов'язано з проходженням служби (а. с.12).

У березні 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до начальника УПО в Дніпропетровській області з рапортом про виплату одноразової грошової допомоги, форма якого передбачена Додатком № 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4 (а. с.11).

На наступні численні звернення позивача та його матері останніми отримувались відповіді від Департаменту поліції охорони в Дніпропетровській області, Департаменту охорони поліції, Нацполіції, якими питання ОСОБА_4 щодо виплати одноразової грошової допомоги не вирішувалось (а. с.13-16) з різних мотивів, зокрема, з мотивів невизначеності джерел фінансування для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам Департаменту охорони поліції та територіальних органів поліції охорони (а. с.15).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що УПО в Дніпропетровській області підготовлено та направлено разом з супровідним листом від 02.07.2016 №1712/43/23/3-2016 начальнику Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Нацполіції на затвердження Висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 на підставі п.п.б п.4 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію» у сумі 130 500 грн. (а. с.17, 38-41).

З листа УПО в Дніпропетровській області від 19.07.2016 вбачається, що Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Нацполіції (вх. № 1178 від 18.07.2016) надано відмову у затвердженні та виділенні коштів по висновку про призначення одноразової грошової допомоги по інвалідності ОСОБА_4 з посиланням на те, що видатки на забезпечення діяльності Департаменту поліції охорони (територіальних органів поліції охорони) у Державному бюджеті України не передбачені та пропозицією здійснити виплату за рахунок власних джерел надходження (а. с.42).

Про вказану відмову УПО в Дніпропетровській області листом № 2-4/43/23/01-2-16 від 12.08.2016 повідомило ОСОБА_4, зазначивши, зокрема, що Департамент поліції охорони проінформував про те, що для можливості отримання коштів для виплат одноразової грошової допомоги вживаються відповідні заходи щодо реєстрації територіальних органів поліції охорони одержувачами бюджетних коштів у визначеному законодавством порядку (а. с.14).

Департамент поліції охорони листом № Н-137/44/3/02-2016 від 06.09.2016 повідомив матір позивача про те, що виплата одноразової грошової допомоги буде здійснена після законодавчого врегулювання джерел фінансування для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам Департаменту поліції охорони (а. с.15).

Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України листом № 2643/29/2/01-2016 від 09.09.2016 повідомив Департамент поліції охорони, що, за умови надходження зазначених коштів та покриття дефіциту видатків передбачених на виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, Нацполіцією будуть розпочаті заходи для вказаних виплат (а. с.44).

При цьому фінансовим відділом Департаменту поліції охорони складено Розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, працівника міліції, станом на 01.10.2016, де вказаний ОСОБА_4, група інвалідності - ІІ, дата настання події 10.03.2016, сума нарахованої одноразової грошової допомоги - 130 500 грн. (а. с.82, 83).

В подальшому т. в. о. голови Нацполіції винесено наказ від 05.12.2016 № 1266 «Про включення до мережі одержувачів бюджетних коштів територіальних органів поліції охорони», пунктом 1 якого, зокрема, визначено одержувачами бюджетних коштів Департамент поліції охорони та територіальні органи для здійснення виплати гарантованої з боку держави одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (а. с.88, 89).

Пунктом 2 вказаного наказу - Департаменту поліції охорони (Будник С. І.) наказано забезпечити внесення змін до відповідних нормативно-правових актів з метою реалізації заходів, визначених пунктом 1 цього наказу.

Контроль за виконанням наказу від 05.12.0216 № 1266 покладено на т. в. о. голови Нацполіції - Трояна В. А.

ОСОБА_4, вважаючи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги неправомірною, звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Нацполіції не підлягає задоволенню з таких підстав:

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З апеляційної скарги відповідача-3 вбачається, що доводи останнього стосуються фактично постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 до Нацполіції.

Так, переглядаючи постанову суду першої інстанції стосовно наведених скаржником доводів, колегія суддів зауважує, що предметом даного спору не є питання наявності чи відсутності у ОСОБА_4 права на отримання одноразової грошової допомоги з огляду на втрату працездатності через захворювання, пов'язане з проходженням служби., яке відповідачами не заперечується.

Спірним є питання вчинення/відсутності вчинення дій щодо виплати позивачу такої одноразової грошової допомоги суб'єктом владних повноважень, до повноважень якого відноситься така виплата.

У відповідності до п.п.5, 6 ч.10 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин, далі - Закон № 580) поліцейський: у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства; захищає свої права, свободи та законні інтереси всіма способами, що передбачені законом.

За приписами п.4 ч.1 ст.97 Закону № 580 одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно п.п.«б» п.4 ч.1 ст.99 Закону № 580 розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

У відповідності до ч.6 ст.100 Закону № 580 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.2 ст.97 Закону № 580).

На виконання ст.ст.97-101 Закону № 580 МВС України прийнято Наказ від 11.01.2016 № 4, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Отже, на виконання положень Закону № 580 МВС України затверджено підзаконний акт, - Наказ МВС України від 11.01.2016 № 4, який є спеціальним для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Так, згідно п.1 р.І Порядку № 4 ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

У відповідності до положень п.1 р.ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно абз.1, 5 п.1 р.ІІІ Порядку № 4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

Фінансові підрозділи відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно з чинним законодавством.

При цьому у п.2 р.ІІІ Порядку № 4 передбачено, що посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (абз.1 п.3 р.ІІІ Порядку № 4).

За положеннями п.п.1 р.IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відповідно до п.2 р.IV Порядку № 4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається структурним підрозділом до фінансового підрозділу Національної поліції за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

При цьому за приписами п.3 р.IV Порядку № 4 виділення коштів для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.

Згідно п.4 р.IV Порядку № 4 поліцейським або членам сім'ї загиблого поліцейського виплата ОГД здійснюється після подання заяви за формою згідно з додатком 4, після надходження коштів до міжрегіональних, територіальних органів поліції і проводиться фінансовим підрозділом за місцем проходження служби поліцейського шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку із зазначенням реквізитів для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків), або через касу органу поліції.

ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції (п.5 р.IV Порядку № 4).

Наведені положення Порядку № 4 свідчать, що обов'язок підготувати та направити на затвердження висновок про призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності покладений на підрозділ, де проходив службу поліцейський (у даному випадку - територіальний орган поліції).

Також на територіальний орган поліції (за місцем проходження служби поліцейського) покладається обов'язок після надходження коштів від Нацполіції перерахувати суми одноразової грошової допомоги на рахунок, відкритий заявником в установі банку.

Обов'язок же виділити кошти для виплати одноразової грошової допомоги шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України, покладений на фінансовий підрозділ Нацполіції.

Судом першої інстанції встановлена (і підтверджена матеріалами справи) протиправна бездіяльність саме Нацполіції, яка полягає у протиправному невиконанні владних повноважень щодо виділення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4, визначених п.4 р.IV Порядку № 4.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем-3 всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надано доказів, які б спростували вищевказаний висновок суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано скористався правом щодо виходу за межі позовних вимог, передбаченим у ч.2 ст.11 КАС України, задовольнивши позовну вимоги ОСОБА_4 шляхом визнання протиправною бездіяльності Нацполіції щодо не виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги по висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності, шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі.

Також колегія суддів вважає обґрунтованим застосування судом першої інстанції права суду, передбаченого ч.2 ст.11 КАС України, при задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання Нацполіції виділити кошти для виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності у сумі 130500 грн. позивачу шляхом перерахування вказаної суми УПО в Дніпропетровській області відповідно до п.п.3, 4 р.ІV Наказу МВС України від 11.01.2016 № 4, оскільки саме Нацполіція є тією структурною ланкою (суб'єктом владних повноважень), який має вчинити дії з перерахування коштів для виплати поліцейському одноразової грошової допомоги до територіального органу поліції, і яким такі дії не вчинені.

Доводи скаржника про те, що відповідно до п.п.9 п.5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 № 877, Національна поліція з метою організації своєї діяльності: «фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах)…», і що ця норма суперечить Порядку № 4, затвердженого Наказом МВС України, який має нижчу юридичну силу ніж постанова КМУ (якою затверджено вказане Положення про Національну поліцію), колегія суддів вважає надуманими, оскільки така позиція відповідача-3 прямо суперечить ч.1 ст.64 Конституції України, де визначено, що «Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Також за приписами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Крім цього, і практика Європейського суду з прав людини (яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права), свідчить про те, зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань (недофінансування) для уникнення відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію чи прийняли закон, в даному випадку це виплата одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського, то така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки, а в даному випадку виконання Закону (Європейський Суд у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office).

Посилання скаржника на те, що перерахування коштів з рахунків Казначейства України на рахунки Департаменту поліції охорони буде прямим порушенням Бюджетного кодексу України та постанови КМУ від 28.10.2015 № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію» через те, що Департамент поліції охорони не фінансується за рахунок державного бюджету і у його підрозділах не відкриті рахунки в органах Казначейства України, колегією суддів до уваги не приймаються, як такі, що стосуються порядку виконання судового рішення, а не його суті.

Тим більш, що вищенаведені обставини справи свідчать, що вирішення даного питання залежить безпосередньо від волевиявлення Нацполіції, яке почало вчиняти дії для його вирішення з огляду на винесення т. в. о. голови Нацполіції наказу від 05.12.0216 № 1266 «Про включення до мережі одержувачів бюджетних коштів територіальних органів поліції охорони», пунктом 1 якого визначено одержувачами бюджетних коштів Департамент поліції охорони та територіальні органи для здійснення виплати гарантованої з боку держави одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, контроль за виконанням якого покладено на т. в. о. голови Нацполіції - Трояна В. А. (а. с.88, 89).

Таким чином, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим та правомірним задоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_4 до Національної поліції.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги Національної поліції України не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Національної поліції України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. у справі № 804/6469/16 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 р. у справі № 804/6469/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко