Справа № 464/2238/17
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2238/17
пр.№ 2-а/464/208/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 батальйону 4 роти УПП у м.Львові капітан поліції Федевича Івана Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 074177 від 21 березня 2017 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити, за відсутністю у її діях складу такого правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 21.03.2017р., відносно неї інспектором УПП у м.Львові Федевич І.М. було складено постанову серії ЕАА № 074177 про адміністративне правопорушення, згідно якої, її притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 21.03.2017 о 12.30 год. на 6 км автодороги Західний обхід м.Львова керуючи автомобілем НОМЕР_1, при перестроюванні не увімкнула відповідний тепловий показник повороту, чим порушила вимоги п.9.2 «б» ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки, при винесенні постанови інспектор УПП не надав жодних належних доказів її вини у вчинені описаного правопорушення, не навів повної та об'єктивної аргументації притягнення її до адміністративної відповідальності. Стверджує, що подавала сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом і відповідно жодним чином не порушувала передбачених ч.2 ст.122 КУпАП випадків, за які передбачено адміністративну відповідальність. Може лише теоретично припустити, що в автомобілі міг не спрацювати один із задніх світлових покажчиків повороту через перегоряння лампочки. Проте інспектор не взяв до уваги надані нею пояснення, не врахував усіх обставин справи, натомість виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що інспектор УПП порушив вимоги ст.ст.247, 251, 268, 272, 276, 280, 283 КУпАП, в зв'язку із чим просить оскаржувану постанову скасувати.

Позивача подала до суду заяву за замістом якої позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених у самій позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП в судове засідання не з'явився, проте надіслав суду письмове заперечення за змістом якого просить в задоволені позову відмовити, покликуючись на те, що позивача підставно та правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки остання керуючи автомобілем, при перестроюванні не увімкнула відповідний тепловий показник повороту, чим порушила вимоги п.9.2 «б» ПДР України. Стверджує, що оскаржувана постанова винесена згідно з вимогами статей 222, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає. При цьому вказує, що у відповідності до п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції НП України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП. При винесені постанови інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст.19 Конституції України. Інспектором, як посадовою особою управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. При цьому, за змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність не враховується. Просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника установи.

Враховуючи неявку сторін в судове засіданні та подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних в справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч.1 ст.41 КАС України.

З'ясувавши та встановивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА № 074177 від 21.03.2017р. позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно даної постанови, позивачка визнана винною у тому, що вона 21.03.2017 о 12.30 год. на 6 км автодороги Західний обхід м.Львова керуючи автомобілем НОМЕР_1, при перестроюванні не увімкнула відповідний тепловий показник повороту, чим порушила вимоги п.9.2 «б» ПДР України.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Адміністративна відповідальність за своєю природою є відповідальністю ретроспективною, тобто факти, що служать підставою такої відповідальності, перебувають у минулому часі, а відтак доказування у справах цієї категорії спрямоване головним чином на встановлення саме таких обставин, які становлять об'єктивну істину (факт) у справах.

Предметом доказування, тобто обставинами, що насамперед підлягають з'ясуванню у справах про адміністративне правопорушення, є, зокрема: наявність події адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Суд не знаходить безспірних доказів в підтвердження винуватості позивачки ОСОБА_1 в вчиненні адміністративного правопорушення, з огляду на те, що будь-які докази з даного приводу на вимогу суду відповідачем в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови не представлені.

Відповідно до п.24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи встановлені судом обставини, відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а також фактичних матеріалів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте за відсутності достатніх даних про вчинення ним правопорушення, а тому постанова серії ЕАА № 074177 від 21.03.2017р. підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю в зв'язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.14-1, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст.1, 11, 18, 41, 49, 51, 70, 71, 99, 104, 128, 159, 161-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 074177 від 21 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий: