Справа № 804/7057/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2017 р. Справа № 804/7057/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., при секретарі Шпота Я.С., розглянувши за участю:
представника відповідача - Горобець К.М.,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про скасування податкових повідомлень-рішень.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про:
- скасування податкової вимоги №2394-17 від 02.09.2016 р.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують понесення позивачем витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, у перевіряємому періоді - протягом 2014, 2015 року, та правомірність формування витрат та податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності відповідно до первинних бухгалтерських документів, а саме щодо виробництва поліграфічної продукції (етикетки), виробеної ПП «Леванте». Також вказав, що попередня оплата, що надходила від ТОВ «Кондитерська фабрика «Меркурій» витрачалась на придбання товарів, що є складовою собівартості наданих послуг та ремонт обладнання. Товар придбаний у ТОВ «Компанія Грінкар» був складовою собівартості продукції та списаний у виробничу собівартість, а отже згідно п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат включений до декларації про майновий стан. Зазначає, що п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України не містить прямої норми про обов'язковість формування собівартості в момент придбання товару. Також вважає безпідставним виключення витрат у грудні 2015 року, при визнанні доходів, що були отримані на закупівлю матеріалів.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є друкування іншої продукції; оптовар торгівля іншими товарами господарського призначення; неспеціалізована оптова торгівля.
В період з 16.05.2016 р. по 03.06.2016 р., на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, відповідно до наказу № 201 від 29.04.2016 р. ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодаства ФОП ОСОБА_1 (ПН НОМЕР_1) з питання дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильність його нарахування, обчислення, повноти і своєчасності сплати за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р..
За результатами перевірки 10.06.2016 року складено акт №737/1302/НОМЕР_1, у висновку якого зазначено про встановлення порушення:
2. абз. 5 п.6 ст.128 Господарського кодексу України, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат у 2014 та 2015 роках;
ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту перевірки №737/1302/НОМЕР_1 від 10.06.2016 року винесено:
На підставі рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 08.08.2016 р. №4779/10/04-36-10-01-09 ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області 23.08.2016 р. прийнято:
Також ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкову вимогу №2394-17 від 02.09.2016 року про визначення суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем в розмірі 8681,19 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3612,78 грн.
Вказані рішення та вимога про сплату боргу були оскаржені позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення та вимога про сплату боргу на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 ПК України).
Положеннями п.177.1 ст.177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.
Згідно п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:
- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;
- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;
- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;
-інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Приписами п.138.2 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Згідно з ч.2 ст.3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п.1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Зі змісту ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку.
Так, досліджуючи питання правомірності віднесення до складу витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, які відображені у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 та 2015 роки, судом встановлено, а також підтверджено актом перевірки, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з друкування етикеток та надання поліграфічних послуг з використанням н6ежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1, що орендується у ОСОБА_3, відповідно до договору позички від 01.11.2014 р. №1/11/14.
Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 р. № 481 (Порядок).
Відповідно до п.5 Порядку записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.
У графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) (п.п.2 п.6 Порядку).
У графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня (п.п.6 п.6 Порядку).
Проте, ФОП ОСОБА_1 за підсумком дня у гр.2 «Сума доходу отриманого від здійснення господарської діяльності» Книги обліку доходів і витрат зазначено отриманий дохід та одночасно у гр.6 Книги обліку доходів і витрат суму витрат, повязанах з придбанням товарів (робіт, послуг), що понесеного за підсумками дня, без врахування безпосередньї взаємопов'язаності понесених витрат з отриманням доходу за підсумками дня.
Згідно пояснень позивача, придбаний товару було використано при виробництві етикеток на замовлення ТОВ «Кондитерська фабрика «Меркурій», у господарскій діяльності у 2014 році не використовувався.
Згідно акту перевірки, відповідно до первинних документів, наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено, що у 2014 році отримано дохід від ТОВ «Кондитерська фабрика «Меркурій» до 26.12.2014 року включно. Придбаний у 2014 році товар мав бути відображений у складі понесених витрат безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу. Отже, ФОП ОСОБА_1 не мала право віднести до витрат звітного року (2014 року), безпосередньо пов'язаних з придбанням товарів, витрати, які понесені, у зв'язку з тим, що вони не пов'язані з отриманням доходу звітного року. Разом з тим, суд зазначає, що такі документально підтверджені витрати, пов'язані з господарською діяльністю, мають бути включені до складу витрат, понесених у 2015 році, оскільки придбаний у ПП «Леванте» товар було використано у 2015 році, з огляду на що має місце зменшення суми об'єкту оподаткування за 2015 рік.
Згідно акту перевірки, відповідно до первинних документів, наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено, що у 2015 році отримано дохід від ТОВ «Кондитерська фабрика «Меркурій» до 21.12.2015 року включно. Придбаний у 2015 році товар мав бути відображений у складі понесених витрат безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу. Отже ФОП ОСОБА_1 не мала право віднести до витрат звітного року (2015 року), безпосередньо пов'язаних з придбанням товарів, витрати, які понесені, у зв'язку з тим, що вони не пов'язані з отриманням доходу звітного року.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування" базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців є сума доходу, отриманого від її діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.
У судовому засіданні, яке відбулось 07.04.2017 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 10.04.2017 року.
Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про від 02.09.2016 р. №2394-17 на суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 9748,09 грн., в тому числі 7803,36 грн. основого платежу та 1944,73 грн. штрафних (фінансових) санкцій.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко