Справа № 820/1091/17
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 квітня 2017 р. № 820/1091/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - Гончаренка С.В.,

представника відповідачів - Лутая О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ТАЙМ" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ТАЙМ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області №8 від 10.02.2017 про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про рекламу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказане рішення відповідача є незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує права позивача.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач, згідно наданих до суду письмових заперечень, позов не визнав та просив суд у задоволенні позову відмовити через безпідставність.

У судовому засіданні представник відповідача позов також не визнав та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.11.2016 за вих. № 6.0/4534 на адресу Харківського міського голови за підписом в.о. начальника Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області Тертишника О.В. направлено лист з вимогою надання відомостей про суб'єкта підприємницької діяльності, із зазначенням юридичної адреси, номеру договору, номеру дозволу, терміну дії рекламного банеру з інформаційним полем: "ВЕЕR SТОКЕ", розташованого по вул. Шевченко, 142-А, у м. Харкові, ТЦ «РОСТ» з ознаками порушення ч. 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу». (а.с.14)

Також у цьому листі зазначено, що до нього додано копію фото реклами на 1 аркуші, яка наявна у матеріалах справи (а.с.15).

19.12.2016 р. головним спеціалістом Головного управління Держспоживслужби в Харківській області було складено протокол № 36 про порушення законодавства про рекламу, згідно якого встановлено порушення з боку позивача вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про рекламу», а саме: розміщено рекламу щодо заохочення до вживання алкогольних напоїв з інформаційним полем: "ВЕЕR SТОКЕ" за адресою: м. Харків, вул. Шевченко 142-А

23.12.2016 року на адресу позивача була надіслана вимога Головного управління Держспоживслужби в Харківській області про надання документів щодо розміщення реклами (а.с.19).

17.01.2017 року також була винесена вимога Головного управління Держспоживслужби в Харківській області про надання документів щодо розміщення реклами (а.с.22).

Крім того, Головним управлінням Держспоживслужби в Харківській області 17.01.2017 року було складено повідомлення про розгляд справи про порушення Закону України "Про рекламу", яке призначений на 23.01.2017 року, зазначене повідомлення отримано представником позивача 17.01.2017 року.

18.01.2017 р. Головним управлінням Держспоживслужби в Харківській області прийнято рішення № 8 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

Позивачем надані клопотання про перенесення розгляду справи про порушення Закону України "Про рекламу" від 24.01.2017 року (вх.№ 372), від 27.01.2017 року (вх.№ 457), від 30.01.2017 року (№ 520).

Листом від 07.02.2017 повідомлено позивача про проведення засідання стосовно розгляду справи про порушення Закону «Про рекламу». Згідно повідомлення б/н від позивача вимагалося надати документи щодо розміщення реклами.

07.02.2017року та 10.02.2017 року відбулись засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, результати яких оформлені протоколами № 9 від 07.02.2017 року та № 10 від 10.02.2017 року..

10.02.2017 року в.о. начальника Головного управління Держспоживслужби в Харківській області Тертишник О.В. прийнято рішення № 8 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції за порушення ч.2 ст. 22 Закону України «Про рекламу», ч.6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» - неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ним передбачених Законом повноважень.

Згідно вказаного рішення до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1700 грн. Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

З наданих до суду письмових заперечень відповідача проти позову судом встановлено, що доходячи висновку про наявність виявлених порушень з боку позивача Закону України «Про рекламу» та необхідність застосування до нього штрафних санкцій, відповідач виходив з того, що позивачем не надано доказів, що вивіска чи табличка з інформаційним полем "ВЕЕR SТОКЕ" містить інформацію про зареєстроване найменування або комерційне найменування позивача та/або знак для товарів і послуг, що належать позивачу. Відтак, розміщення зовнішньої вивіски "ВЕЕR SТОКЕ", на думку відповідача, підпадає під визначення зовнішньої реклами, наведене у ст. 1 Закону України «Про рекламу».

Відповідач вказує, що накладений згідно оскаржуваного рішення № 8 від 10.02.2017р. штраф в розмірі 1700 грн. застосовано до позивача за порушення законодавства про рекламу у зв'язку з ненаданням інформації щодо вартості розповсюдження реклами.

У зв'язку із встановленими обставинами справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу», зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з ч. 7 ст. 8 ст. 1 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Частиною 2 статті 22 ст. 1 Закону України «Про рекламу» передбачено, що реклама алкогольних напоїв, реклама знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, забороняється: на радіо та телебаченні з 6 до 23 години; на перших і останніх сторінках газет, на обкладинках журналів та інших видань, в усіх виданнях для дітей та юнацтва, на сторінках для дітей та юнацтва усіх друкованих видань; в усіх друкованих засобах масової інформації (крім спеціалізованих видань); засобами внутрішньої реклами; за допомогою заходів рекламного характеру (крім спеціальних виставкових заходів алкогольних напоїв); на зовнішніх та внутрішніх поверхнях транспортних засобів загального користування та метрополітену; засобами зовнішньої реклами.

У ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» закріплено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 26 ст. 1 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до п. 1, 9, 10, 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004р. він регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу.

Зокрема, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів, який подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення та розглядається у місячний строк.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі, регламентовано повноваження органів Держспоживінспекції здійснювати контроль за дотриманням суб'єктами господарювання законодавства про рекламу та застосовувати до них штрафні санкції у разі виявлення відповідних порушень, зокрема у вигляді рекламування алкогольних напоїв, знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, поза місцем торгівлі ними у розумінні ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім того суд зауважує, що в відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Враховуючи що, як встановлено судом, позивач у приміщенні, на зовнішній стороні біля входу в яке розміщено спірну вивіску, здійснював діяльність (надавав послуги) з реалізації алкогольної продукції, а вивіску позивачем запатентовано як власний промисловий зразок, вважати її зовнішньою рекламою є необґрунтованим.

Додатково суд зазначає, що за приписами ч.2 ст. 22 Закону України «Про рекламу» засобами зовнішньої реклами заборонено рекламу знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими саме випускаються алкогольні напої, проте не реалізуються.

В даній справі сторонами не заперечувалось ту обставину, що спірна вивіска з інформаційним полем "ВЕЕR SТОКЕ" не містить інформацію про знак для товарів і послуг, під якими випускається конкретний алкогольний напій.

Суд зазначає, що відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні від 31.07.2008р. по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Підсумовуючи наведене, суд зауважує, що відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, суду не надано докази законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, у той час як встановлені та досліджені судом у даній справі докази вказують на його необґрунтованість та незаконність.

Керуючись ст. ст., 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ТАЙМ" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів про визнання незаконним та скасування рішення -задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 8 від 10.02.2017 про накладення на Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ТАЙМ" штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ТАЙМ" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, б.1, оф.110, ) судові витрати в загальному розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (61166, м. Харків, пр. Науки,40, пов.6, ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 3 травня 2017 року.

Суддя О.М. Тітов