Справа № 22-а-10454/08
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2011 р.Справа № 22-а-10454/08

Категорія:10.3Головуючий в 1 інстанції: Ступакова І.Г.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного

суду у складі:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Потапчука В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі Журкіній І.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2008 року за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учасникам бойових дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»він, як учасник бойових дій має право на одноразову щорічну грошову допомогу як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, однак у 2004-2007 роках вказана допомога виплачувалась не в повному обсязі, тому він просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5067,55 грн.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої одноразової щорічної допомоги учасникам бойових дій за період з 2004-2007 р.р. у розмірі 5067,55 грн. Звільнено ОСОБА_2 від сплати судових зборів згідно зі ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів».

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області подано апеляційну скаргу на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2008 року.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для вирішення питання, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_2 виплати щорічної одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій призначались відповідно до Закону України «Про Державний бюджет»на відповідний рік.

Колегія суддів, на підставі ст. 197 КАС України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд справи в письмовому провадженні за наявними в справі матеріалами, оскільки в матеріалах справи відсутні клопотання від осіб по справі про розгляд в їх присутності.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції , суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, неповно зясувано обставини справи або висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

У 2004-2007 роках, відповідно до законів України «Про Державний бюджет на 2004 рік», «Про Державний бюджет на 2005 рік», «Про Державний бюджет на 2006 рік», «Про Державний бюджет на 2007 рік», позивач, як учасник бойових дій отримував допомогу до 5-го травня відповідно по 120 грн., 250 грн., 250 грн., 280грн.

Судом першої інстанції встановлено позивач ОСОБА_2 є ветераном війни, учасником бойових дій про що свідчить посвідчення № 263615, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 25.12.1998 року порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, Законами України «Про Державний бюджет на 2004 рік», «Про Державний бюджет на 2005 рік», «Про Державний бюджет на 2006 рік», «Про Державний бюджет на 2007 рік». Кабінетом Міністрів України передбачаються грошові кошти необхідні для виплати разової грошової допомоги до дня Перемоги ветеранам війни на відповідний рік.

Незрозуміло з яких підстав суд першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства задовольнив позовні вимоги позивача за період з 2004 року по 2006 рік оскільки відповідно до ст. 99 КАС України, - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач дізнався про належні йому виплати як «дитині війни»та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивач звернувся до суду тільки 23 травня 2007 року.

Правовідносини, які виникли між сторонами та звернення до судового захисту відбулися в період їх регулювання КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010) тому суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин саме положення попередньої редакції КАС України.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Необхідно також зазначити що відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

В запереченнях на позов та в апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення позивачем приписів ст.99 КАС України та наполягає на відмові позивачу у задоволені позову з цих підстав.

Враховуючи вищевикладене, річний строк звернення та фактичну дату звернення позивача до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги лише за період починаючи з 23.05.2006 року, в задоволені позовних вимог за період до 23.05.2006 року колегія суддів вважає що слід відмовити відповідно до норм діючого на той період КАС України.

Згідно п. 2 Закону України від 25 грудня 1998 року Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»встановлено, що порядок виплати вказаної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, який щорічно у проекті Державного бюджету передбачає цільові кошти необхідні для виплати вказаної разової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових встановлена в розмірі 250 грн..

Як вбачається з матеріалів справи позивачу вказана разова допомога була сплачена, що підтверджується матеріалами справи та оскільки орган соціального забезпечення на момент виплат керувались чинним на той час Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік», що мав пріоритетне значення перед Законом України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту»колегія суддів вважає, що позовні вимоги стосовно доплати до соціальної допомоги за 2006 рік також не підлягають задоволенню в звязку з тим, що вказана допомогу була сплачена відповідачем належним чином з урахуванням встановленого розміру допомоги відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Згідно ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», виплати одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій до дня Перемоги, які повинні виплачуватись відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»що ґрунтується на мінімальній пенсії за віком, яка у 2007 році складала 410 гривен, були обмежені прожитковим мінімумом сумою в 280 гривень.

Однак рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року вказана стаття закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»втратила чинність.

Отже за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Таким чином дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», не можна визнати неправомірними, оскільки норми вказаних законів мають пріоритет над нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Посилання на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України 2007 рік», не приймаються судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органами праці та соціального захисту населення відповідних коштів, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В цілому слід зазначити, що відповідач, здійснивши позивачу виплату грошової допомоги за вказаний період до ухвалення Конституційним Судом України зазначених рішень у розмірі, передбаченому Законами України про Державний бюджет на відповідні роки, положення яких були чинними на момент здійснення такої виплати, виконав взяті державою зобовязання та не порушив прав позивача.

Також в матеріалах справи відсутній документ, що свідчить про сплату судового збору (державного мита) при подачі апеляційної скарги, відсутні також посилання на норми законодавства звільняючі від його сплати. Слід зазначити, що згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»від сплати державного мита органи соціального забезпечення звільняються лише у якості позивачів в порядку регресу.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України та Постанови Кабінету Міністрів України Про державне мито , при подачі апеляційної скарги з майнових спорів, про стягнення грошових коштів державне мито складає 0,5% від суми позову, тобто 25грн., 34 коп.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2008 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учасникам бойових дій відмовити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області сплатити на користь держави судовий збір (державне мито) в сумі 25 грн., 34 коп. (Судовий збір (державне мито) за подачу апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок №0008, код бюжетної класифікації - 22090200, одержувач ГУДКУ в Одеській області, код ЄДПРОУ 23213460, банк отримувач: ГУДКУ в Одеській області, МФО: 828011)

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: М.П. Коваль

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк