Справа № 727/8763/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8763/16-а
Провадження № 2-а/727/43/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_3 до Львівської Митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови митного органу ВСТАНОВИВ:

В суд з позовною заявою звернувся ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіксальної служби України про скасування постанови митного органу. Мотивує заявлені вимоги тим, що 21.11.2016 року на його адресу надійшов рекомендований лист з постановою ст.. державного виконавця Чернівецького міського ВДВС ГУУЮ у Чернівецькій області про відкриття виконавчого провадження від 15.09. 2016 року з виконання постанови № 255020900/16 від 15.07.2016р. Львівської митниці ДФС про стягнення 49556,97 грн., після чого, він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та після детального ознайомлення з оскаржуємою постановою, зазначає, що в її мотивувальної частини вбачалося, що ним 09.11. 2014 року через митний пост «Ераковець» Львівської митниці ДФС згідно митної декларації ІМ 40 ЕЕ № 205000000/2014/945754 від 08.11.2014 року ввезено на митну територію України товар, який перебуває під митним контролем, а саме - вантажний автомобіль «Фіат» номер кузова НОМЕР_1 рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2 і згідно митної декларації ІМ 40 ЕЕ № 205000000/2014/945754 від 08.11.2014 року він зобов»язувався доставити цей товар до Волинської митниці Міндоходів у термін до 19.11. 2014 року і за даними Волинської митниці ДФС від 26.05. 2012 року вказаний вище товар до митниці не надходив, внаслідок чого в його діях вбачалися ознаки порушення митних правил передбачені ч. 3 ст. 470 МК України; за наслідками чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення 17.04.2015 року Львівською митницею ДФС у зв»язку х недоставлянням до Волинської митниці ДФС вантажного автомобіля «Фіат» номер кузова НОМЕР_1 рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2. Зазначає, що вказану постанову відповідачем йому направлено не було; постанову оскаржуєму вважає протиправною і винесеною всупереч вимог МК України і такою, що підлягає скасуванню виходячи з того, що після в»їзду на територію України згідно податкової декларації ІМ 40 ЕЕ № 205000000/2014/945754 від 08.11.2014 року ним було ввезено на митну території України вантажний автомобіль «Фіат» номер кузова НОМЕР_1 рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2, який в термін до 19.11.2014 року зобов»язувався доставити до Волинської митниці Міндоходів і факт не доставки транспортного засобу був зафіксований Львівською митницею ДФС в квітні 2015 року і винесено постанову від 15.05. 2015 року № 0832/20900/15, тобто було встановлено, що автомобіль не був задекларований у Волинській митниці фірмою отримувачем і відповідно кошти у сумі ввізного мита і податку на додану вартість не були сплачені до бюджету. Вказує, що оскільки дане правопорушення було виявлене в квітні 2015 року то і відповідно шестимісячний термін притягнення особи до адміністративної відповідності встановлений вимогами ст.. 522 МК України за ст.. 469 та 485 МК України закінчився щ в жовтні 2015 року; разом з цим, орган доходів і зборів неправомірно вважає, що ним не сплачені митні платежі у встановлений законом термін , що є на його думку є підставою для притягнення до відповідальності за ознаками ст.. 485 МК України. Доводи оскаржуємої постанови спростовує і тим, що фактично спірний автомобіль імпортувався в Україну не ним, а фірмою імпортером про що юридична особа у відповідності з вимогами п. 41 ст. 4 МКУ подали митному органу попереднє повідомлення про наміри ввозити автомобіль в Україну, про що в оскаржує мій постанові є посилання, як і містяться дані про попередню митну декларацію, що свідчить про виконання ним доручення продавця про переміщення спірного транспортного засобу, а отже усі обов»язки по здійсненню митного оформлення автомобіля та дотримання митних формальностей покладено на посадових осіб підприємства імпортера. Не погоджується і зазначенням в оскаржуємій постанові на наявність податкової пільги, оскільки жодної податкової пільги застосовано не було, так як зазначення в типі декларації ІМ40 відповідно до вимог наказу Мінфіну № 1011 від 20.09. 2012 року означає Імпорт (випуск вільного обігу); при цьому митні платежі мали бути сплачені імпортером під час декларування автомобіля в Волинській митниці. Посилається на те, що спроба органу доходів і зборів кваліфікувати його дії як порушення порядку транзитного переміщення товарів між митними органами не відповідає дійсності так як вищенаведений транспортний засобі був поміщений в митний режим «імпорт», тому є не коректним посилання на ст.. 193 МК України, оскільки саме даною нормою закону покладено обов»язок виключно на осіб, які поміщають товари в митний режим «транзит», який передбачає інший вид митної декларації. При цьому, зазначає, що автомобіль «Фіат» номер кузова НОМЕР_1 рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2 був викрадений невстановленою особою з автомобільної стоянки по вулиці Небесної Сотні 10А в м. Чернівці про що по даному факту 22.06. 2015 року відкрито кримінальне провадження і триває досудове розслідування. А, отже просить, поновити йому строк для звернення до адміністративного суду щодо оскарження постанови № 2550/20900/16 від 15.07. 2016 року Львівської митниці ДФС та постанову Львівської митниці ДФС від 15.07. 2016 року у справі про порушення митних правил № 2550/20900/16 скасувати та закрити провадження у справі в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 469 та ст.. 485 МК України та в зв»язку з закінченням термінів притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним обставинам в позові. Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи позивача підтримала в повному обсязі і просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Представника відповідача Львівської митниці ДФС Писарев О.Ю., допитаний (в порядку ст.. 122 -1 КАС України) в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав в наданих суду поясненнях посилався на обставини викладені в письмових запереченнях, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3, доповнення до них представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача - Писарева О.Ю., вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення; об'єктивно дослідивши і оцінивши докази надані відповідно сторонами, в їх сукупності і в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Статтею 6 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Відповідно до ст.11 КАС України, розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом на підставі допустимих доказів встановлено, що згідно постанови Львівської митниці ДФС від 02.09.2016 року у справі №2550/20900/16 визнано винним позивача ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.469 ч.2, 485 Митного кодексу України з накладенням на нього штрафу в сумі 49556,97 грн. (а.с.17-19). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2016 року, відкрито виконавче провадження з виконання постанови №2550/20900/16 виданого 15.07.2016 року про стягнення 49556,97 грн. та дана постанова була направлена позивачу ОСОБА_3, Львівській митниці ДФС (а.с.7), яку позивач отримав 21.10.2016 року, що вбачається з копії конверта (а.с.8). Постанова Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №2550/20900/16 виданого 15.07.2016 року була надіслана до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції до виконання (а.с.17) та відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України Львівської митниці ДФС №13-70-26/9/29-5161 від 05.06.2015 року на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби направлено постанову від 05.05.2015 року у відношенні позивача ОСОБА_3 про стягнення штрафу в розмірі 8500,00 грн. до виконання (а.с.21).

На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2015 року, відкрито виконавче провадження з виконання постанови №0832/20900/15 виданий 15.05.2015 року про стягнення штрафу в розмірі 8500,00 грн. та надіслано позивачу ОСОБА_3, Львівській митниці ДФС (а.с.23).

Згідно постанови про проведення утримання із доходів боржника за місцем їх отримання від 16.07.2015 року, постановлено звернути стягнення з пенсії позивача ОСОБА_3 та провести утримання 8500,00 грн. основного боргу та надіслано позивачу ОСОБА_3, Львівській митниці ДФС (а.с.24).

Судом також встановлено, що в протоколі про порушення митних правил №2550/20900/16 зазначено, що розгляд справи відбудеться 15.07.2016 року об 11.30 год. відбудеться, проте відсутній підпис особи відносно, якої складено протокол про отримання протоколу (а.с.57- 61).

У відповідності до службової записки №533/10/13-70-24-02/48-ЕП Львівської митниці ДФС, було направлено розрахунок несплачених сум за виявленими фактами недоставляння товарів, що переміщувались (а.с.69). Позивачу направлялось повідомлення з пропозицією з'явитися до 30.03.2016 року у Львівську митницю ДФС (а.с.70) та надсилався примірник протоколу про порушення митних правил (а.с.71) проте доказів вручення позивачу даного повідомлення та примірника протоколу відсутні.

З повідомлень №545/7/13-70-24-02/25-ЕП, 365/7/13-70-24-02/25-ЕП вбачається, що було здійснено перевірку факту надходження товарів, що переміщувались згідно митних декларацій (а.с.72-74).

Дослідженим повідомленням Державної фіскальної служби України вбачається, що з метою відшкодування до державного бюджету України належних (митних платежів) за фактами не доставки товарів до митниць призначення просили організувати відпрацювання інформації в рамках операції «Рубіж-2015» (а.с.75).

Згідно митної декларації від 08.11.2014 року позивачем було ввезено на митну територію України вантажний автомобіль «Фіат», рік виготовлення 2007, державний номерний знак НОМЕР_2, який в термін до 19.11.2014 року позивач зобов'язався доставити до Волинської митниці Міндоходів (а.с.76). З доручення ТзОВ «Пріор Контракт» від 07.11.2014 року вбачається, що позивача ОСОБА_3 уповноважено безоплатно в інтересах ТзОВ «Пріор Контракт» керувати транспортним засобом і перегнати із закордону на територію України автомобіль Фіат Добло (а.с.78) на підставі інвойсу від 11.07.2014 року №27 (а.с.76). Даний автомобіль проходив досмотр на Львівській митниці (а.с.79).

З досліджених доказів по справі вбачається, що позивачу в установленому законом порядку рекомендованим листом направлялося повідомленням №14178/13-70-20/С/29, примірник постанови в справі про порушення митних правил від 15.07.2016 року для виконання, однак позивач не отримував копію постанови. І дане видно з матеріалів адміністративної справи витребуваної судом № 2550/20900/16.

Таким чином сукупність досліджених доказів свідчить про те, що 09.11.2014 року ОСОБА_3 ввіз через митний пост «Краківець» Львівської митниці

ДФС згідно митної декларації типу ІМ 40ЕЕ N2 2014/945754 від 08.112014 на митну територію України товар, який перебуває під митним контролем: вантажний

автомобіль «FIAT» номер кузова НОМЕР_1, рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2 та згідно вказаної декларації, ОСОБА_3 зобов'язався доставити цей товар до Волинської митниці Міндоходів у термін до 19.11.2014 року. Відповідно до запиту від 19.12.14 NQ 545/7/1З-70-2402/25-ЕП та від 19.01.15 NQЗ65/7 /1З-70-24-02/25-ЕП було отримано відповідь Волинської митниці від 26.02.2015 NQ122З/03-70-26-02, зазначений вище товар на Волинську митницю ДФС не надходив.

Отже, в діях ОСОБА_3, вбачалися ознаки порушення митних правил, передбачені ч.3 ст.470 МК України, і за даним фактом 17.04.2015 року Львівською митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил NQ 0832/20900/15. Саме з цього моменту на думку суду встановлюється факт порушення митних правил. Однак, справа про порушення митних правил розпочата була 22.06.2016 року як вбачається зі змісту постанови, а сама постанова винесена 15.07.2016 року.

При тому, що 12.03.2016 року в рамках операції «Рубіж-2015» на вимогу листа NQ 2606/7/99-99-24-02-01- 17 Львівською митницею було проведено перевірку фактів не доставок товарів до митниць призначення і згідно інформації УОМК ВКПТ Львівської митниці, товар у вигляді вантажного автомобіля автомобіль «FIAT» номер кузова НОМЕР_1, рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2 до Волинської митниці станом на 23.03.16 не доставлений. Дане в судовому засіданні визнав представник відповідача.

Дослідженим встановлено порушення вимог ст.525 МК України, якою передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Отже, строк винесення постанови в справі про порушення митних правил сплив 06.07.2016 року.

Відповідно до вимог ст.4 МК України товари - це будь-які рухомі речі, в тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Таким чином, транспортний засіб автомобіль «FIAT» номер кузова НОМЕР_1, рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2, будучи рухомою річчю в силу ст.. 181 ЦК України, підпадає під термін товар, визначений у диспозиції ч.3 ст.470 МК України. І, даного не заперечувалося сторонами.

На транспортний засіб, керований ОСОБА_2, поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України термін "товар" вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю. При цьому ст. 181 ЦК України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Матеріалами справи крім наведеного було установлено, що вказаний автомобіль було «поміщено» в режим «імпорт». при цьому, судом звертається увага, що згідно з гл. 55 p. XII МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь - який інший митний режим, ніж транзит, супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Як вбачається з пояснення ОСОБА_3 в нього автомобіль «Фіат» номер кузова НОМЕР_1 рік виготовлення 2007, р.н.НОМЕР_2 було викрадено невстановленою особою з автомобільної стоянки по вулиці Небесної Сотні 10А в м. Чернівці і по даному факту 22.06. 2015 року відкрито кримінальне провадження, триває досудове розслідування

Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

При цьому, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення позивача адресоване митниці про факт дії обставин аварії чи непереборної сили та їх зв'язок з несправностями автомобіля. Разом з цим, факт повідомлення на митницю про викрадення вищенаведеного транспортного засобу мав місце що не заперечувалося в засіданні представником відповідача.

Згідно п. 2 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, викрадення транспортного засобу подія не була передбачуваною (невідворотньою), у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт викрадення автомобіля є невідворотною подією, що виникли незалежно від волі позивача.

Виходячи навіть і з вимог ч.3 ст. 470 МК України, в постанові оскаржуємій визначено що правопорушення позивачем було триваючим, то і відповідно притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст. 485 МК України мало б здійснюватися на

протязі 6 місяців з дня вчинення правопорушення, тобто строк сплив 19.06.2015 року.

Відповідно до статті 522 МК Кодексу розглядаються судами адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, а не з дня винесення постанови.

А, якщо розглядати правопорушення за ст.. 485 МК України, як триваюче, то факт виявлення цього правопорушення стався 26.02.15 року, згідно відповіді Волинської ДФС NQ 1223/03-70-26- 02, на яку е посилання у постанові в справі про порушення митних правил від 15 липня 2016 року, отже, строк притягнення позивача за вказаною нормою закону також сплив - 26.08.2015 року. Диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає наявність прямого умислу з відповідною метою, а саме: неправомірне ухилення від сплати митних платежів. Разом з цим, в судовому засіданні не встановлено виходячи х доводів сторін, досліджених доказів наявність в діях ОСОБА_3 прямого умислу направленого на ухилення від сплати митних платежів.

Вищенаведене повністю узгоджується з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Саме, в обґрунтування своїх доводів позивач посилаючись на вищевказану норму ст.467 МК зазначає, що диспозиція вказаної статті містить вичерпний перелік триваючих правопорушень, в який не входить порушення митних правил, передбачене ст. 470 МК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що передбачені диспозицією статті 485 МК України протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час: вивезення вказаного вище транспортного засобу у відповідний строк, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який засвідчує відомості, одержані під час митного контролю транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результат контролю. Отже, правопорушення не є тривалим.

Таким чином, постанова в справі про порушення митних правил від 15.07.2016р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 485, ч.2 ст. 469 МК України у виді штрафу - не відповідає вимогам закону, оскільки постанова прийнята після закінчення строку притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Крім наведеного, відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/ або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ст. 526 МК України визначено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/ або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише ) випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як пояснив позивач його ніхто не викликав на розгляд справи і жодного повідомлення про розгляд справи він не отримував. З даного приводу в судовому засіданні представник відповідача нічого пояснити не зміг; відсутні відомості про це і в досліджених витребуваних судом матеріалах адміністративної справи № 2550/20900/16 відносно ОСОБА_3

Також встановлено, що протокол про порушення митних правил позивачу не вручався і не надсилався, а також позивач не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та відповідно данні про таке повідомлення на час розгляду справи у митниці були відсутні.

Таким чином, вважає, що Львівською митницею ДФС не було дотримано порядок провадження у справах про порушення митних правил і розгляду відповідної справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_3, а відтак виключає можливість притягнення до відповідальності позивача за вчинення правопорушення, адміністративне стягнення за яким накладе з порушенням встановленого законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2015 року №К/800/42416/15.

Згідно з частиною 4 статті 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов»язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, доводи позивача про порушення відповідачем строків накладення стягнення, встановлених ст. 467 МК України та про незаконність оскаржуваного рішення, виходячи з вищевикладеного, є такими що ґрунтуються на законі.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 66, 71, 86, 158-163, 167 КАС України,суд, ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Львівської Митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови митного органу задовольнити.

Поновити строк для звернення до адміністративного суду щодо оскарження постанови №2550/20900/16 від 15.07.2016 року Львівської митниці ДФС.

Постанову Львівської митниці ДФС від 15.07.2016 року у справі про порушення митних правил №2250/20900/16 скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.469 ч.2 та ст.485 Митного кодексу України, та у зв'язку з закінченням термінів притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.