Справа № 820/6684/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 р. № 820/6684/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - Якименко О.А.,

представника відповідача - Озацької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.08.2016 № , № , № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 470/28-09-40- від 29.07.2016 року, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Фахівцями відповідача на підставі п. 20.1 ст. 20, ст.76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб за 1 кв. 2015 року, 1 півріччя 2015 року та 2015 рік ТОВ "Атлантик-Гейзер".

Результати перевірки викладені в акті № 470/28-09-40- від 29.07.2016 року.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення строків сплати підприємством податку на прибуток іноземних юридичних осіб:

- за 2015 рік у сумі 86859,57 грн. терміном сплати до 19.02.2016 року (фактично погашено суму недоїмки шляхом подання уточнюючої декларації від 24.02.2016 року № );

- за 1 кв. 2015 року у сумі 78808,23 грн. (фактично погашено недоїмку шляхом сплати згідно платіжного доручення № 462 від 18.04.2016 року);

- за 1 кв. 2015 року у сумі 128565 грн. та 1 півріччя 2015 року у сумі 49765,77 грн. по терміну сплати 08.04.2016 року (фактично погашено недоїмки шляхом сплати згідно платіжного доручення № 462 від 18.04.2016 року та поданням уточнюючої декларації від 06.05.2016 року № ).

Позивач, не погодившись з висновками акту перевірки, подав до СДПІ з ОВП у м. Харкові заперечення на акт перевірки № 470/28-09-40- від 29.07.2016 року.

Рішенням від 26.08.2016 року № 61/10-28-09-40-25 СДПІ з ОВП у м. Харкові висновки та результати акту перевірки № 470/28-09-40- від 29.07.2016 року залишено без змін.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.08.2016 № , № , № та № .

ТОВ "Атлантик-Гейзер" подано до Офісу великих платників податків ДФС скаргу на вищезазначені податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Офісу великих платників податків ДФС від 15.11.2016 року, скаргу ТОВ "Атлантик-Гейзер" залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 29.08.2016 № , № , № та № - без змін.

Позивач, не погодившись із вищезазначеними рішеннями суб'єкта владних повноважень, звернувся до суду із даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Положеннями підпункту 133.2.1 пункту 133.2 статті 133 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку - нерезидентами є юридичні особи, які утворені в будь-якій організаційно-правовій формі та отримують доходи з джерелом походження з України, за винятком установ та організацій, що мають дипломатичні привілеї або імунітет згідно з міжнародними договорами України.

Згідно з п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Атлантик-Гейзер" на адресу контролюючого органу було направлено податкову декларацію з податку на прибуток за 2015 рік від 09.02.2016 року № (термін сплати до 19.02.2016 року), уточнюючу декларацію від 24.02.2016 року № з податку на прибуток за 2015 рік (термін сплати - 24.02.2016 року), податкову декларацію від 22.04.2016 року № з податку на прибуток за 1 кв. 2015 року (термін сплати - 08.04.2016 року), податкову декларацію від 07.08.2015 року № з податку на прибуток за 1 півріччя 2015 року (термін сплати 08.04.2016 року), уточнюючу декларацію від 06.05.2016 року № з податку на прибуток за 2015 рік (термін сплати 06.05.2016 року) та уточнюючу декларацію з податку на прибуток на 2015 року № від 20.05.2016 року.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, у контролюючого органу виникли зауваження щодо несвоєчасної сплати підприємством податку на доходи іноземних юридичних осіб за 2015 рік у сумі 86859,57 грн. терміном сплати до 19.02.2016 року (фактично погашено суму недоїмки шляхом подання уточнюючої декларації від 24.02.2016 року № ).

Тобто відповідач вважає, що ТОВ "Атлантик-Гейзер" мало сплатити податкові зобов'язання за 2015 рік до 19.02.2016 року.

Поряд з цим, зі змісту заперечень відповідача, контролюючий орган зазначає, що згідно податкової декларації від 09.02.2016 року № за 2015 рік підприємством задекларовано суму податків, які утримуються при виплаті доходів нерезидентами в розмірі 259050 грн. з терміном сплати до 19.02.2016 року. Факт сплати відсутній, станом на 20.02.2016 року недоїмка по ІКП код платежу " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" склала - 86 859,57 грн.

Між тим, згідно уточнюючої податкової декларації від 24.02.2016 № з податку на прибуток за 2015 рік підприємством відкоригована сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам на суму "-" 86 860 грн. Термін сплати - 24.02.2016. Станом на 25.02.2016 переплата по ІКП код платежу " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" склала - 0,43 грн.

Тобто, фактично під час проведення перевірки, контролюючим органом не було прийнято до уваги факт подання підприємством уточнюючої декларації від 24.02.2016 року, що в свою чергу вплинуло на перебіг строку виконання підприємством зобов'язання щодо сплати податку на доходи підприємства за 2015 рік.

Суд зазначає, що за приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Як зазначено пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України зазначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, згідно із приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до приписів пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

При цьому, якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Надання позивачем уточнюючого розрахунку не є сплатою податкового зобов'язання, а є способом коригування самостійно визначеного платником податку податкового зобов'язання у зв'язку із виявленням ним помилок у раніше наданих деклараціях, а тому не може бути підставою для застосування штрафних санкцій, пов'язаних із несвоєчасною сплатою податкових зобов'язань.

Таким чином, вказаними нормами вставлено право платника податку, у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку, що в свою чергу унеможливлює накладення контролюючим органом штрафних санкцій на підставі ст.126 Податкового кодексу України.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок з урахуванням вимог статті 50 Податкового кодексу України, у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, оскільки, з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в постанові від 08 серпня 2016 р. по справі К/800/47967/15.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, підприємством подано до контролюючого органу уточнену податкову декларацію від 24.02.2016 № з податку на прибуток за 2015 рік підприємством, якою позивачем відкоригована сума податків, яка утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам у розмірі 86 860 грн.

Таким чином, термін сплати вказаних зобов'язань рахується з 24.02.2016 року, а станом на 25.02.2016 переплата по ІКП код платежу " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" склала - 0,43 грн., що також підтверджено відповідачем в своїх запереченнях.

Отже, матеріалами справи підтверджується дотримання позивачем строків сплати податку на прибуток іноземних підприємств за 2015 рік з урахуванням самостійного коригування ТОВ "Атлантик-Гейзер" виявлених недоліків шляхом подання уточнюючої декларації.

Щодо виявлених порушень строків сплати податкових зобов'язань з податку на прибуток іноземних підприємств за 1 кв. 2015 року у сумі 78808,23 грн. (фактично погашено недоїмку шляхом сплати згідно платіжного доручення № 462 від 18.04.2016 року) та за 1 кв. 2015 року у сумі 128565 грн. та 1 півріччя 2015 року у сумі 49765,77 грн. по терміну сплати 08.04.2016 року (фактично погашено недоїмки шляхом сплати згідно платіжного доручення № 462 від 18.04.2016 року та поданням уточнюючої декларації від 06.05.2016 року № ).

Як вбачається з правової позиції відповідача, яка викладена в запереченнях, згідно податкової декларації від 07.08.2015 № з податку на прибуток за 1 півріччя 2015 року підприємством задекларовано суму податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам в розмірі 128 565 грн. Сплаті по терміну 08.04.2016 підлягав податок у розмірі 128 565 грн. Факт сплати відсутній. Станом на 09.04.2016 недоїмка по ІКП код платежу ; " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" склала - 128 564,57 грн.

Згідно податкової декларації від 22.04.2015 № з податку на прибуток за 1 кв. 2015 року підприємством задекларовано суму податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам в розмірі 128 565 грн. Сплаті по терміну 08.04.2016 підлягав податок у розмірі 128 565 грн. Факт сплати відсутній. Станом на 09.04.2016 недоїмка по ІКП код платежу " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" склала-257 129,57 грн.

ТОВ "Атлантик-Гейзер" 18.04.2016 платіжним дорученням N462 здійснило сплату по коду платежу " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" у сумі 78808,23 грн. Станом на 19.04.2016 недоїмка по ІКП код платежу " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" склала 178 321,34 грн.

Згідно уточнюючої податкової декларації від 06.05.2016 № з податку на прибуток за 2015 рік підприємством відкоригована сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) резидентам на суму "-" 215 425 грн. Термін сплати - 06.05.2016. Станом на 07.05.2016 переплата ІКП код платежу " 11020500 - податок на прибуток іноземних юридичних осіб" склала 37103,66 грн.

Однак, суд звертає увагу, що сума у розмірі 788028,23 грн, яка сплачена 18.04.2016 року платіжним дорученням 462 від 18.04.2016 року та, яка на думку податкового органу, сплачена по податку на прибуток іноземних підприємства за 1 кв. 2015 року, була визначена ТОВ "Атлантик-Гейзер" як сума податкового зобов'язання після закінчення судового оскарження податкового повідомлення - рішення № від 07.07.2012 року.

Зокрема, як було встановлено під час розгляду справи, ТОВ "Атлантик-Гейзер" були виплачені на адресу компанії "WH CUMULUS B.V." ( Королівство Нідерландів) проценти у сумі 68527,78 євро (788072,30 грн.) за договорами позики від 15.01.2008 №1 на суму 1150000,00 євро та від 23.05.2008 №2 на суму 600000,00 євро.

За наслідками перевірки контролюючий орган стосовно позивача прийняв податкові повідомлення-рішення від 07.07.2012 № про збільшення грошового зобов'язання із податку на прибуток у сумі 78807,23 грн. за основним платежем та 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № про збільшення грошового зобов'язання із ПДВ у сумі 520204,00 грн. за основним платежем та 121308,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи); № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІV квартал 2011 року на 3888492,00 грн.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року по справі № К/800/1250/13 касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області задоволено частково, змінено постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012, позов задоволено частково: скасовано податкові повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби від 07.07.2012: № та № .

Показники податку по взаємовідносинам позивача з компанією "WH CUMULUS B.V." ( Королівство Нідерландів) було відображено у податковій звітності з податку на прибуток та оплачено у законодавчо встановлені строки у відповідності до вимог чинного законодавства, що було підтверджено актом попередньої камеральної перевірки № 191/28-09-40-14/35586049 від 20.04.2016 року, доказів на спростування чого відповідачем до суду не надано.

Однак, вказана сума у розмірі 788028,23 грн. була зарахована контролюючим органом як погашення податкового боргу з податку на доходи (прибуток) нерезидентів у першому кварталі 2015 року, у той час як мала бути сплачена як сума податкового зобов'язання після закінчення судового оскарження податкового повідомлення - рішення № від 07.07.2012 року згідно Постанови Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року по справі № К/800/1250/13.

Між тим, як вбачається з інтегрованої картки платника податків, грошові кошти у розмірі 788028,23 грн. були зараховані податковим органом в рахунок сплати податкових зобов'язань по податковій декларації від 07.08.2015 №916664862, у той час як вказані кошти були спрямовані підприємством на погашення податкового зобов'язання після закінчення судового оскарження податкового повідомлення - рішення № від 07.07.2012 року.

Доказів на спростування вищезазначених обставин чи врахування факту проведення підприємством процедури погашення податкового зобов'язання після закінчення судового оскарження податкового повідомлення - рішення № від 07.07.2012 року згідно Постанови Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року по справі № К/800/1250/13 відповідачем до суду не надано, що в свою чергу вказує на факт неврахування вказаних обставин під час проведення перевірки.

Суд також вважає за потрібне звернути увагу, що Організація діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначений в Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 07 квітня 2016 року № 422.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Приписами пункту 3 розділу І Порядку №422 передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Згідно п.1 Розділу ІІ Порядку №422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Відповідно до п. ІІ розділу ІІІ Порядку, після розміщення на відповідному сервері для завантаження інформації органів Казначейства відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B та відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім'я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @E інформаційною системою органів ДФС забезпечується автоматична обробка таких файлів та виконується розподіл записів за критеріями: рознесені платежі; нерознесені платежі; виключені з обробки платежі.

Рознесені платежі відображаються в ІКП відповідними обліковими операціями зі сплати/повернення сум відповідно до поля "Призначення платежу" документів на переказ згідно з переліком кодів видів сплати, визначеним Порядком заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 липня 2015 року N 666, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2015 року за N 974/27419.

У разі з'ясування призначення платежу після настання 5-го робочого дня місяця, наступного за звітним, підрозділ, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводить перерознесення поточною датою відповідних сум з ІКП зі спеціальним кодом "Платежі до з'ясування" до ІКП платника, використовуючи операції, призначені для відображення сум з'ясованих платежів.

Після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Отже, нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов'язань платника податків, розрахунки з бюджетом контролюючий орган відображає в інтегрованій картці такого платника з відповідного виду податку чи збору.

Оскільки нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов'язань платника податків, його податкового боргу, розрахунки з бюджетом здійснюються в інтегрованій картці платника, суд погоджується із твердженням позивача про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток платників правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, містили реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 3 статті 1 Бюджетного кодексу України бюджетна класифікація - єдине систематизоване згрупування доходів, видатків, кредитування, фінансування бюджету, боргу відповідно до законодавства України та міжнародних стандартів.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Приймаючи до уваги, що інтегрована картка платника є документом, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, то відсутність зазначення в цій картці суми податку, яка вже фактично сплачена, порушує права позивача, оскільки не відображає дії за сплати позивачем коштів в оплату податкових зобов'язань.

Отже, з наведеного слідує, що відображення податковим органом в інтегрованих картках платника відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов'язань спричиняють правові наслідки саме для платника податку, оскільки від правомірності таких дій фактично залежить фінансовий стан платника податків у розрізі розрахунків із бюджетом, зокрема, щодо наявності та вірного розрахунку заборгованості перед бюджетом з урахуванням періоду її виникнення.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 29.09.2014 у справі №810/5307/13-а

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що законодавцем закріплено за податковим органом право на зарахування платежів у межах одного виду податку у разі погашення платником податків своїх боргових зобов'язань. Поряд з цим, суд зазначає, що податок на прибуток іноземних юридичних осіб відрізняється по своїх правовій природі і строкам сплати від податку на прибуток приватних підприємств.

Таким чином, враховуючи, що ТОВ "Атлантик-Гейзер" 18.04.2016 року сплачено суму у розмірі 788028,23 грн. згідно платіжного доручення № 462 від 18.04.2016 року як погашення податкового боргу після закінчення судового оскарження податкового повідомлення - рішення № від 07.07.2012 року згідно Постанови Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 року по справі № К/800/1250/13, то вказана сума не може бути також визначена як сплата податку на прибуток іноземних юридичних осіб за 1 кв. 2015 року.

Поряд з цим, суд також зазначає, що СДПІ з ОВП в м. Харкові під час проведення перевірки не було взято до уваги та не надано оцінку поданій підприємством уточнюючій декларації з податку на прибуток за 2015 рік № від 20.05.2016 року.

Так, як вбачається з пояснень представника позивача, вказана уточнююча декларація з податку на прибуток за 2015 рік № від 20.05.2016 року була подана до СДПІ з ОВП в м. Харкові після попередньої камеральної перевірки підприємства за 1 квартал 2015 року, 1 півріччя 2015 року, 9 місяців 2015 року, 2015 рік, за результатом якої було складено акт № 191/28-09-40-14/35586049 від 20.04.2016 року. ТОВ "Атлантик-Гейзер" фактично погодилось із висновками акту перевірки стосовно надлишкового нарахування до сплати суми податків та був притягнутий до відповідальності.

За правилами ст.4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, як: презумпція правомірності рішень платника податку, економічність оподаткування, нейтральність оподаткування, стабільність, рівномірність та єдиний підхід до встановлення податків та зборів.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що станом на момент проведення перевірки ТОВ "Атлантик-Гейзер" виконано свої податкові зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у відповідності та у межах строків, визначених Податковим кодексом України, що виключає наявність підстав для застосування до позивача відповідальності, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем необґрунтовано, оскільки останнім під час судового розгляду не доведено фактів допущення порушень вимог податкового законодавства позивачем.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 29.08.2016 № , № , № та № .

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" (62441, Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Пушкінська, 6, ) сплачену суму судового збору в розмірі 5512 (п'ять тисяч п'ятсот дванадцять) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 03 травня 2017 року.

Суддя Р.В. Мельников