Справа № 712/4135/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/4135/17
Провадження № 2-а/712/447/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він являється батьком своїх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які являються інвалідами 1 групи з дитинства.

Згідно висновків МСЕК його сини являються непрацездатними та потребують постійного стороннього догляду. Оскільки його сини потребували та потребують стороннього догляду, то він здійснював і на даний час здійснює безпосередньо цей догляд.

З урахуванням вимог ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV він звернувся до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою щодо призначення йому дострокової пенсії за віком як батьку інваліда з дитинства.

З 16.07.2015 року він перебував на пенсійному обліку і з цього часу йому було призначено пенсію за віком, як батькові інваліда з дитинства відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

21 лютого 2017 року його дружині - ОСОБА_2 спеціалізованою радіологічною МСЕК була встановлена ІІ група інвалідності, загальне захворювання, безтерміново.

14.03.2017 року, його дружина, ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. За результатами розгляду її заяви пенсію їй призначено з 21.02.2017 року. При цьому йому було співробітниками УПФ в м. Черкасах Черкаської області йому було повідомлено, що з урахуванням цього йому буде припинено виплату достроково призначеної пенсії як батька інваліда з дитинства.

Він звернувся до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із відповідною заявою від 16.03.2017 року щодо роз'яснення йому підстав припинення виплати достроково призначеної пенсії як батькові інваліда з дитинства.

29 березня 2017 року він отримав відповідь № 5352/02 від 28.03.2017 року УПФУ в м. Черкасах Черкаської області, згідно якої його повідомлено про те, що він на пенсійному обліку перебуває з 16.07.2015 року і до цього часу йому було достроково призначено пенсію за віком, як батькові інваліда з дитинства відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

14.03.2017 року за призначенням пенсії по інвалідності до управління звернулась його дружина ОСОБА_2, як інвалід ІІ групи загального захворювання. Пенсію їй призначено з 21.02.2017 року (з часу встановлення інвалідності). Також його дружина мала право на призначення дострокової пенсії за віком, як мати інваліда з дитинства, оскільки досягла 50 років та має понад 15 років страхового стажу.

Оскільки мати використала своє право на призначення дострокової пенсії (до виповнення пенсійного віку, встановленого чинним законодавством), тому він як батько не має право на отримання дострокової пенсії.

З 01.04.2017 року йому буде припинено виплату достроково призначеної пенсії, як батькові інваліда з дитинства.

Вважає рішення УПФУ в м. Черкасах Черкаської області про припинення виплати з 01.04.2017 року йому достроково призначеної пенсії, як батькові інваліда з дитинства незаконним, оскільки його дружина - ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, яка жодним чином не стосується положень ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

Просить суд визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо припинення з 01.04.2017 року виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсії за віком відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058- ІV. Зобов'язати Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області поновити з 01.04.2017 року виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсію за віком відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058- ІV.

На адресу відповідача судом була направлена копія ухвали суду про відкриття скороченого провадження у справі з додатками та запропоновано відповідачу подати до суду в 10-ти денний строк з моменту отримання цієї ухвали письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються або заяву про визнання позову. Крім того, роз'яснено, що у разі не подання до суду заперечення проти позову, справа буде розглянута на підставі повідомлених позивачем обставин по справі.

У встановлений строк відповідач надав суду свої заперечення в яких просив в позові відмовити так як мати використала своє право на призначення дострокової пенсії (до виповнення пенсійного віку встановленого чинним законодавством), тому як батько позивач не має право на отримання дострокової пенсії. з 01.04.2017 року позивачу припинено виплату достроково призначеної пенсії, як батькові інваліда з дитинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз'ясненню, викладеному в п. 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Нормативно-правовими актами, що визначають умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України є Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також прийняті у виконання цих законів підзаконні нормативно-правові акти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, являється батьком своїх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які являються інвалідами 1 групи з дитинства.

Згідно висновків МСЕК його сини являються непрацездатними та потребують постійного стороннього догляду. Оскільки його сини потребували та потребують стороннього догляду, то він здійснював і на даний час здійснює безпосередньо цей догляд.

З урахуванням вимог ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV позивач звернувся до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою щодо призначення йому дострокової пенсії за віком як батьку інваліда з дитинства.

З 16.07.2015 року позивач перебував на пенсійному обліку і з цього часу йому було призначено пенсію за віком, як батькові інваліда з дитинства відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

21 лютого 2017 року його дружині - ОСОБА_2 спеціалізованою радіологічною МСЕК була встановлена ІІ група інвалідності, загальне захворювання, безтерміново.

14.03.2017 року, його дружина, ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. За результатами розгляду її заяви пенсію їй призначено з 21.02.2017 року. При цьому позивачу, співробітниками УПФ в м. Черкасах Черкаської області йому було повідомлено, що з урахуванням цього йому буде припинено виплату достроково призначеної пенсії як батька інваліда з дитинства.

Позивач звернувся до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із відповідною заявою від 16.03.2017 року щодо роз'яснення йому підстав припинення виплати достроково призначеної пенсії як батькові інваліда з дитинства.

29 березня 2017 року він отримав відповідь № 5352/02 від 28.03.2017 року УПФУ в м. Черкасах Черкаської області, згідно якої його повідомлено про те, що він на пенсійному обліку перебуває з 16.07.2015 року і до цього часу йому було достроково призначено пенсію за віком, як батькові інваліда з дитинства відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

14.03.2017 року за призначенням пенсії по інвалідності до управління звернулась його дружина ОСОБА_2, як інвалід ІІ групи загального захворювання. Пенсію їй призначено з 21.02.2017 року (з часу встановлення інвалідності). Також його дружина мала право на призначення дострокової пенсії за віком, як мати інваліда з дитинства, оскільки досягла 50 років та має понад 15 років страхового стажу.

Оскільки мати використала своє право на призначення дострокової пенсії (до виповнення пенсійного віку, встановленого чинним законодавством), тому він як батько не має право на отримання дострокової пенсії.

З 01.04.2017 року позивачу буде припинено виплату достроково призначеної пенсії, як батькові інваліда з дитинства.

Однак, з такими висновками органів ПФУ суд погодитись не може, оскільки вони не відповідають нормам чинного пенсійного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Статтею 1 даного Закону передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

У разі відсутності матері, коли виховання дитини-інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Умови призначення пенсій батькові дитини-інваліда визначено в абзаці п'ятому пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. З часу прийняття Закону №1058-IV ці умови змінювалися.

Так, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції від 1 січня 2004 року) пунктом 5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З 1 січня 2006 року Законом України від 3 листопада 2005 року № 3058-IV «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності, до абзацу п'ятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV було внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за п'ять років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Отже, з 1 січня 2006 року матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Абзацами 4, 5 пункту 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не меншу 15 років страхового стажу.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З листа УПФУ в м. Черкасах Черкаської області від 28.03.2017 року № 5352/02 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на пенсійному обліку з 16.07.2015 року і з цього часу йому було достроково призначено пенсію за віком, як батькові інваліда з дитинства відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

14.03.2017 року за призначенням пенсії по інвалідності до управління звернулась дружина позивача - ОСОБА_2 )18.09.1966 р.н.), як інвалід ІІ групи загального захворювання. Пенсію їй призначено з 21.02.2017 року (з часу встановлення інвалідності). Також дружина мала право на призначення дострокової пенсії за віком, як мати інваліда з дитинства оскільки досягла 50 років та має понад 15 років страхового стажу.

Оскільки мати використала своє право на призначення дострокової пенсії (до виповнення пенсійного віку встановленого чинним законодавством), тому позивач, як батько не має право на отримання дострокової пенсії, в зв'язку з чим з 01.04.2017 року буде припинена виплата достроково призначеної пенсії, як інваліда з дитинства.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що дружині позивача - ОСОБА_2 призначена пенсія по інвалідності. Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-V.

Таким чином дружина ОСОБА_2 отримує пенсію, яка жодним чином не стосується положень ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що своє право на отримання пенсії із підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, мати дитини-інваліда не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові батькові дитини-інваліда, який здійснював виховання останнього.

Абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено спеціальне суб'єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства.

Аналогічний висновок, зазначений в постанові Верховного Суду України від 12.11.2013 № 21-373а13, а відтак, відповідно до ст. 244-2 КАС України, він має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

За таких обставин та виходячи з аналізу наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та необхідність його задоволення.

Крім того, оскільки відповідно до ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, суд, вважає, що дану постанову необхідно звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач був звільнений від сплати судового збору, у зв'язку з цим судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись пунктом 3 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 7-9, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 158-163, 167, ст. 244-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволити.

Визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо припинення з 01.04.2017 року виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсії за віком відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058- ІV.

Зобов'язати Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області поновити з 01.04.2017 року виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсію за віком відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058- ІV.

Постанову звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до спеціального Фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий: