Справа № 826/12300/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м. Київ К/800/11073/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Голяшкіна О.В. Єрьоміна А.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року

у справі № 826/12300/15

за позовом ОСОБА_5

до 1) Київської міської ради,

2) Київської міської державної адміністрації,

третя особа: ОСОБА_4

про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_4 про скасування рішення.

Позивач просив суд визнати незаконним, нечинним з дати прийняття та скасувати розпорядження виконуючого обов»язки Київської міської ради від 30.01.2015 року № 66 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху", що зареєстроване в ГУЮ у м. Києві 05.02.2015 року за № 9/1120, 10/1121.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року закрито провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилалася на порушення судами норм процесуального права, просила вищезазначені ухвали скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На адресу Вищого адміністративного суду України письмових заперечень від Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оскаржуване розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30.01.2015 року № 66 вже було предметом розгляду справи № 826/1922/15. По зазначеній справі є рішення суду, яке набрало законної сили. Однак, ОСОБА_5 знову звернувся до суду з вимогою про скасування вищевказаного розпорядження.

Закриваючи провадження по справі, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/1922/15 від 07 липня 2015 року, яка набрала законної сили, вирішено спір між тими сторонами та з того самого спору, що в даній справі.

Переглядаючи судові рішення, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Згідно пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Скаржник касаційну скаргу обґрунтовує, що суди попередніх інстанцій, дослідивши предмет позову, взагалі не досліджували його підстави. На думку скаржника, навіть тотожний спір за предметом може бути обґрунтований різними підставами.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з твердженням скаржника щодо різних підстав оскарження спірного розпорядження з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про визнати незаконним, нечинним з дати прийняття та скасувати розпорядження виконуючого обов»язки Київської міської ради від 30.01.2015 року № 66 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху", що зареєстроване в ГУЮ у м. Києві 05.02.2015 року за № 9/1120, 10/1121.

Проте, згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року у справі № 826/1922/15, в задоволенні позову ОСОБА_5 до Заступника Голови Київської міської державної адміністрації Ніконова І. В., виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дії та скасування, визнання протиправним, незаконним, нечинним з дати прийняття Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30.01.2015 року № 66 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху", що зареєстроване Головним управлінням юстиції у м. Києві 05.02.2015 року № 9/1120, № 10/1121 - відмовлено.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року у справі № 826/1922/15.

Таким чином, у адміністративній справі № 826/1922/15 наявний той самий спір між тими самими сторонами та з того самого предмету, що і у справі № 826/12300/15.

Доводи скаржника, що предмети спору як і позови у даній справі та у справі № 826/1922/15 є різними, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає необґрунтованими, так як зміст обох судових рішень зводиться до встановлених обставин щодо незгоди позивача з розпорядженням від 30.01.2015 року № 66 "Про встановлення тарифів на перевезення пасажирів і вартості проїзних квитків у міському пасажирському транспорті, який працює у звичайному режимі руху".

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про закриття провадження у справі.

Згідно частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі № 826/12300/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановлених статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді