Справа № 161/3144/17
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3144/17
Провадження № 2-а/161/516/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 Росіци Велкової до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і з метою реєстрації в центрі зайнятості як безробітна, звернулась до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області з усною заявою щодо видачі довідки про членство в особистому селянському господарстві. Однак, сільською радою було відмовлено у видачі зазначеної довідки.

Вказує, що 13.12.2016 року звернулась до голови Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області із письмовою заявою щодо надання пояснень діям працівників сільської ради і 15.12.2016 року Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області своїм листом повідомила її про існування рішення Підгайцівської сільської ради від 28.12.2012 року № 23/13 про заборону видачі довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз твердих побутових відходів (надалі ТПВ) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги.

Зазначає, що 17.01.2017 року вона повторно звернулась до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області із іншою письмовою заявою щодо видачі довідки про членство в особистому селянському господарстві. При цьому, нею було повідомлено сільську раду про те, що 15.12.2013 року за № 2754 Підгайцівська сільська видавала їй довідку, про те, що згідно запису погосподарської книги № 17 о/р № 1686, вона не є членом особистого селянського господарства.

Однак, 10.02.2017 року нею був отриманий лист від Підгайцівської сільської ради від 08.02.2017 року, яким їй повторно відмовлено у видачі довідки, однак з посиланням на рішення Підгайцівської сільської ради від 05.02.2016 року № 4/13 про заборону видачі довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги.

Крім того, 15.02.2017 року нею отримано витяг з рішення від 05.02.2016 року № 4/13, згідно якого зобовязано КП при Підгайцівській сільській раді проводити нарахування за вивіз ТПВ за кількістю зареєстрованих в господарстві громадян відповідно до запису погосподарської книги Підгайцівської сільської ради; заборонено видачу довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги.

Вважає відмову у видачі довідки про членство в особистому селянському господарстві неправомірною, а рішення Підгайцівської сільської ради в частині заборони видачі довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вони суперечать чинному законодавству.

У звязку з чим, просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення в цій частині та зобовязати Підгайцівську сільську раду Луцького району Волинської області видати їй довідку про членство в особистому селянському господарстві і стягнути понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Підгайцівської сільської ради Луцького району №4/13 від 05.02.2016 року зобовязано КП при Підгайцівській сільській раді проводити нарахування за вивіз ТПВ за кількістю зареєстрованих в господарстві громадян відповідно до запису погосподарської книги Підгайцівської сільської ради, а також заборонено видачу довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги (а.с. 13).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративна послуга - це результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Згідно із ч. 3 ст. З цього Закону його вимоги поширюються на надання суб'єктом надання адміністративних послуг витягів та виписок з реєстрів, свідоцтв, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

Як слідує із вимог ст. 4 згаданого Закону, державна політика у сфері надання адміністративних послуг базується на принципах верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності, стабільності, рівності перед законом, відкритості та прозорості, оперативності та своєчасності, доступності інформації про надання адміністративних послуг, захищеності персональних даних, раціональної мінімізації кількості документів та процедурних дій, що вимагаються для отримання адміністративних послуг, неупередженості та справедливості, доступності та зручності для суб'єктів звернень.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 9 ст. 9 цього Закону суб'єкт надання адміністративної послуги, підприємства, установи або організації, що належать до сфери його управління, які володіють документами або інформацією, необхідними для надання адміністративної послуги, зобов'язані забезпечити безоплатне надання таких документів або інформації не пізніше трьох робочих днів з дня отримання запиту від суб'єкта надання адміністративної послуги, якщо інше не передбачено законом.

Відмова суб'єкта владних повноважень у наданні адміністративної послуги члену територіальної громади суперечить принципам державної політики у сфері надання адміністративних послуг, зокрема рівності перед законом, відкритості та прозорості, неупередженості та справедливості, доступності та зручності для суб'єктів звернень.

Згідно п. Б ст. 27, 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організаційне забезпечення надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг.

Таким чином, надання довідки про членство в особистому селянському господарстві є різновидом адміністративної послуги, а відтак виконавчий орган селищної ради зобов'язаний надати таку послугу громадянину, який звернувся за її отриманням.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, статтею 5 Закону України «Про адміністративні послуги» передбачено, що виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються підстави для одержання адміністративної послуги та перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про адміністративні послуги» суб'єкт надання адміністративних послуг може видавати організаційно-розпорядчі акти про встановлення власних вимог щодо якості надання адміністративних послуг (визначення кількості годин прийому, максимального часу очікування у черзі та інших параметрів оцінювання якості надання адміністративних послуг).

При цьому, такі вимоги не можуть погіршувати умови надання адміністративних послуг, визначені законом (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про адміністративні послуги»).

Згідно з ч. 6, 7 ст. 9 Закону України «Про адміністративні послуги» забороняється вимагати від суб'єкта звернення документи або інформацію для надання адміністративної послуги, не передбачені законом. Суб'єкт надання адміністративної послуги не може вимагати від суб'єкта звернення документи або інформацію, що перебувають у володінні суб'єкта надання адміністративних послуг або у володінні державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ або організацій, що належать до сфери їх управління.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законодавства, суд вважає, що відповідачі не вправі обумовлювати надання адміністративної послуги щодо видачі довідки про членство в особистому селянському господарстві необхідністю вжиттям особою, яка звернулась за такою послугою, певних заходів, зокрема укладення договору щодо збору та вивезення побутового сміття.

А тому, рішення про відмову у наданні адміністративної послуги фактично зобов'язує ОСОБА_3 вжити заходів щодо укладення договору лише з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття), що суперечить принципу свободи договору, визначеного ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Підгайцівською сільською радою Луцького району Волинської області при прийняти рішення від 05.02.2016 року № 4/13 в частині заборони видачі довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги було порушено положення Закону України «Про адміністративні послуги» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Частиною 2 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Підгайцівської сільської ради від 05.02.2016 року №4/13 в частині заборони видачі довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги є неправомірним і підлягає скасуванню, а тому позов слід задовольнити.

Крім того, слід зобовязати виконавчий комітет Підгайцівської сільської ради видати ОСОБА_3 довідку про членство в особистому селянському господарстві, оскільки така відмова суперечить вимогам Закону України «Про адміністративні послуги» та є незаконною.

Керуючись ст. ст. 6, 17, 71, 159, 161-163 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про адміністративні послуги», суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 Росіци Велкової до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Підгайцівської сільської ради від 05.02.2016 року №4/13 в частині заборони видачі довідок, рішень та інших вихідних документів громадянам, які зареєстровані на території Підгайцівської сільської ради, але не заключили договір з комунальним підприємством при Підгайцівській сільській раді на вивіз ТПВ (сміття) або є боржниками перед КП за надані комунальні послуги.

Зобовязати виконавчий комітет Підгайцівської сільської ради видати ОСОБА_3 Росіці Велковій довідку стосовно перебування її (або ні) в членах особистого селянського господарства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської область на користь ОСОБА_3 Росіци Велкової сплачений судовий збір в рівних частинах по 640 (шістсот сорок) грн. з кожного.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк