Справа № 766/13958/16-а
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.,

за участю секретаря Філіпенко І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що Управлінням з питань державного архітектурно - будівельного контролю Херсонської міської ради 26.10.2016 року винесено постанову №65/663/01-24 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідно до якої його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. Вважає її безпідставною та винесеною з порушення норм чинного законодавства України в зв'язку з викладеним просить визнати незаконною та скасувати постанову №65/663/01-24 від 26.10.2016р. У правління з питань державного архітектурно - будівельного контролю Херсонської міської ради по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву відповідно якої позовні вимоги підтримав, просив провести розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена правомірно, обґрунтовано, а тому підстави для її скасування відсутні та просив розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.10.2016р. виявлено що ОСОБА_1 допущені порушення ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.1.7 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва».

Відповідно до припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.10.2016 року, під час позапланової перевірки проведеної на будівництво бетонної споруди на території при домової території житлового будинку №6 на пл.Свободи в м.Херсоні без оформлення права на виконання будівельних робіт та з метою усунення виявлених порушень вимагає оформити дозвільну документацію на виконання будельних робіт (будівельний паспорт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт) до 13.01.17 або привести земельну ділянку у первісний стан.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.10.2016р. за результатами перевірки, проведеної на Будівництво бетонної споруди на території при домової території житлового будинку по пл.Свободи буд.6 в м.Херсоні, було виявлено порушення, а саме ОСОБА_1 збудовано бетонну споруду (фундамент) на земельній ділянці біля житлового будинку №6 на пл.Свободи в м.Херсоні, без оформлення права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.1.7 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», на підставі чого була складена постанова про адміністративне правопорушення №65/663/01-24 від 26.10.2016року, де притягнено ОСОБА_1 до адміністративного стягнення у вигляді штрафу 4250грн.

Відповідно до висновку спеціаліста експерта з технічного обстеження будівель і споруд за результатами обстеження виконаних будівельних робіт за адресою м.Херсон, пл.Свободи, 6 №145 від 27.10.2016р. за результатами обстеження виконаних будівельних робіт визначено, що виконане бетонне вимощення поруч із розташованими гаражами не має технічних ознак фундаменту у визначенні ДБН В.2.1-10-2009 «Основи і фундаменти будівель та споруд», яким передбачено, що фундамент - частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну. Досліджувана бетонна площадка станом на 27.10.2016 року не є конструктивним елементом - фундаментом і не може використовуватися для зведення у подальшому капітальних будівель і споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності, регулюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно зі п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Управління є спеціальним уповноваженим органом, який утворений в порядку визначеному законами України, забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 2.2.5. Положення про Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації щодо об'єктів, розташованих у межах міста.

Порядком №533 визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил. Відповідно до ч.5 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно п.12 Порядку №553, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Стаття 34 вищевказаного Закону України визначає коли у замовника виникає право на виконання будівельних робіт, а саме замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно до ч.5 ст.96 КУпАП виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

У позові та наданих матеріалів позивач не навів будь-яких переконливих доказів в підтвердження відсутності вини у вчиненому порушенні.

Отже, оскаржувана постанова прийнята у відповідності з вимогами закону, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, суд зазначає, що відповідач діяв у межах та у спосіб визначений Законом, правомірно застосував санкцію за невиконання суб'єктом містобудування вимог пункту 14 Порядку №553, який зобов'язує суб'єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Окрім цього, суд відмічає, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності, згідно зі ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 2 згаданого Закону, суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

За таких обставин суд приходить до висновку, що винесене направлення для проведення позапланової перевірки та прийнятті припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.10.2016 року і постанова № 65/633/01-24 від 26.10.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є правомірними та не підлягають скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, у зв'язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня її проголошення або її отримання.

Суддя В.Е. Дорошинська