Справа № 594/520/17
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/520/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

з участю позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до молодшого інспектора взводу №4 (забезпечення, супроводження) РПОП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Котубей В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до молодшого інспектора взводу №4 (забезпечення, супроводження) РПОП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Котубей В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 квітня 2017 року по пошті отримав листа, з якого дізнався, що 25.03.2017 року постановою молодшого інспектора взводу №4 (забезпечення, супроводження) РПОП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Котубей В.В. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що 25 березня 2017 року о 10 год. 15 хв. на автодорозі Мукачево-Виноградівський район, 42 км перетнув суцільну лінію 1.1, яка розділяє транспортні потоки.

Вважаючи названу постанову неправомірною, ОСОБА_2 просить останню скасувати як незаконну і таку, що не грунтується на фактичних обставинах справи та суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки 25 березня 2017 року дійсно рухався з м. Хуст до м.Виноградового Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки Дачіа Логан, державний номерний знак НОМЕР_1, де біля 10 год. був зупинений працівником поліції на стаціонарному пості, який підійшов до нього та не представившись та не повідомивши про причину зупинки, наказав надати для перевірки документи. Вимогу працівника поліції виконав, документи надав, та попросив пояснити причину зупинки, на що поліцейський йому повідомив, що він перетнув суцільну смугу руху. На що заперечив, та попросив поліцейського надати докази, які б зафіксували порушення ним правил дорожнього руху. В подальшому поліцейський разом із його документами пішов на пост, а повернувшись, віддав їх та сказав, що можна їхати. При цьому, не повідомив, що ним буде складено постанову, ні в чому не давав розписуватись.

Окрім цього, із постанови вбачається, що при розгляді справи відповідальною особою не були з»ясовані та доведені осбтавини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також в постанові зазначено, що він керував транспортним засобом Дачіа Логан, номерний знак НОМЕР_2, що не відповідає дійсності, оскільки номерний знак його автомобіля НОМЕР_1, а у квитанції про сплату штрафу відповідно до даної постанови зазначено уже його номер.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов, з підстав наведених в останньому, підтримав, просив постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати як незаконну.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце проведення такого був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про отримання судової повістки від 12 та 14 квітня 2017 року. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав, що в свою чергу дає право суду в силу ст.128 КАС України провести розгляд справи без його участі.

За таких обставин, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, що, зокрема, вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №183992 від 25 березня 2017 року постановленої молодшим інспектором взводу №4 (забезпечення, супроводження) РПОП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Котубей В.В., ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки такий 25 березня 2017 року о 10 год. 15 хв. на А/В Мукачево - Виноградівський район 42 км. керуючи транспортним засобом марки Дачіа Логан, номерний знак НОМЕР_3, перетнув суцільну лінію 1.1, яка розділяє транспортні потоки.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте, всупереч зазначеним вище вимогам закону, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення молодший інспектор взводу №4 (забезпечення, супроводження) РПОП ГУНП в Закарпатській області старший сержант поліції Котубей В.В. допустив неповноту та порушення приписів процесуального закону, тому його рішення не можна вважати обгрунтованим.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що оскаржується, у відповідності до ст.280 КУпАП, відповідачем не з'ясовано, чи винний позивач у вчиненні правопорушення, якими доказами доводиться його вина, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, і за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 розділу 34 ПДР України - вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно роз»яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», слідує, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 та 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної позивачем постанови посилання на докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відсутні.

Відповідно до пунктів 9, 10 Наказу МВС України від 07.11.2015, № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова не містить обґрунтування доведеності вини позивача, не містить доказів, на підставі яких відповідальна особа дійшла висновку щодо винуватості позивача.

Окрім цього, як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХТ 882900, ОСОБА_2 є власником автомобіля Дачіа Логан, реєстраційний номер НОМЕР_4, а в постанові зазначено що такий керував автомобілем з номерним знаком ВО6507ХТ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 25 березня 2017 року він разом із позивачем їхав з м. Хуст до м.Виноградового Закарпатської області, автомобілем Дачіа Логан, де на автодорозі були зупинені працівником поліції на стаціонарному пості, який підійшов до них та не представившись та не повідомивши про причину зупинки, наказав ОСОБА_2 надати для перевірки документи, що він і виконав, документи надав, та попросив пояснити причину зупинки, на що поліцейський повідомив, що перетнув суцільну смугу руху. Позивач заперечив це, так як обгін в той час не виконував, і не перетинав суцільну лінію та попросив поліцейського надати докази вчинення ним порушення. Після цього поліцейський разом із документами позивача пішов на стаціонарний пост, а коли повернувся, сказав що можна їхати, при цьому нічого не казав що ним буде складено постанову, нічого не давав підписувати.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд вважає, що накладення на позивача адміністративного стягнення та притягнення його до адміністративної відповідальності, не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене без врахування вимог закону, ґрунтуються виключно на твердженнях працівника поліції, який є прямо зацікавленою особою, та не стверджуються жодним іншим об'єктивним та належним доказом, не вбачається протилежного і з справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказів правомірності свого рішення суду не надав, а обставини, на які посилається позивач, підтверджують, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Виходячи з наведенного вище, суд приходить до висновку щодо визнання оскаржуваної постанови неправомірною, в зв»язку з чим така підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 - закриттю.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 86, 162, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення молодшого інспектора взводу №4 (забезпечення, супроводження) РПОП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Котубей В.В. від 25 березня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_2 за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Борщівський районний суд Тернопільської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги, особою яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а якщо її буде подано - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо постанова не буде скасована.

Головуюча: