Справа № 564/573/17
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/573/17

Рядок статзвіту № 42

04 травня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А. В.

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства 'Березнівське лісове господарство' в особі майстра лісу Малинського лісництва ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Березнівське лісове господарство» в особі майстра лісу Малинського лісництва ОСОБА_3 про скасування як незаконну постанову № 27 винесену 07 березня 2017 року лісничим Малинського лісництва Державного підприємства «Березнівське лісове господарство» ОСОБА_3 про притягнення його адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог позивача з підстав викладених у поданих на адресу суду запереченнях.

Свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що вона є матір'ю позивача і проживає разом із ним та ще двома дітьми в приватному будинку. Показала, що в ніч з 01.02. 2017 року на 02.02.2017 року ОСОБА_1 знаходився вдома, оскільки був хворим. Вказала, що вони зверталися до лікарів з приводу його хвороби, однак вказати якого числа чи 01.02.2017 року чи 02.02.2017 року не змогла, оскільки точно не пам'ятає. Зазначила, що у них в господарстві є двоє коней, 02.02.2017 року ними було виявлено, що коні та упряжі зникли. Вони з дітьми почали телефонувати до знайомих чи ніхто не бачив їхніх коней, потім син ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_13, який повідомив, що їхні коні знаходяться у Малинському лісництві. Після чого вона зателефонувала на лінію «102» і повідомила, що у них викрали коней. Приїхавши до Малинського лісництва коні їм повернуті не були, десь близько через два тижні коні були повернуті, однак хто їх привів до належного їй господарства їй не відомо. ОСОБА_5 вказала, що щодо результатів розгляду її звернення до працівників поліції по факту викрадення у неї коней вона не цікавилася і хто викрав коней не знає.

Свідок ОСОБА_7, повідомив суду, що він є старшим майтром лісу Малинського лісництва, 02.02.2017 року разом із майстрами лісу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували на чергуванні у кв. 41 Малинського лісництва. О 01 год. 30 хв. почувши звук бензопили ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пішли на звук, у кв. 40 виявили порубку трьох дерев, помітивши свіжі сліди від саней зателефонували до свідка, який був на машині, і той під'їхав до них, машиною вони разом поїхали по сліду від саней, які вели в сторону села Комарівка. У кв. 38 вони наздогнали коні запряжені у сані, які застрягли у пожежному розриві, на підводі сиділи ОСОБА_1 та ОСОБА_11, яких свідок одразу упізнав при світлі фар, оскільки раніше з ними був знайомий. Однак останні взявши пилку, залишили сані та коней і втекли у ліс, майстри лісу їх не наздоганяли, оскільки лишилися біля коней та лісопродукції.

Свідок ОСОБА_9, повідомив суду, що він є майстром лісу, 02.02.2017 року у кварталі 41 Малинського лісництва перебував на чергуванні разом із старшим майстром лісу ОСОБА_7 та майстром лісу ОСОБА_8 Близько 01 год. 30 хв. Вони почули звук пилки, він та ОСОБА_8 пішли на звук пилки, у кв. 40 помітили порубку лісу, зателефонувавши то ОСОБА_7, останній під'їхав до них машиною, і вони поїхали по слідам від саней. Не наздогнавши сані, десь за 25 метрів до них, сані застрягли у піску і з саней спригнули ОСОБА_1 та ОСОБА_11, яких свідок упізнав при світлі фар, так як вони йому були добре знайомі, оскільки їх неодноразово уже затримували при незаконній порубці лісу.

Свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що він є майстром лісу Малинського лісництва, 02.02.2017 року перебуваючи разом на чергуванні зі старшим майстром лісу ОСОБА_7 та майстром лісу ОСОБА_9, близько 01 год. 30 хв. почули звук пилки, пішовши на звук пилки в кв. 40 помітили три пеньки та сліди саней, сівши у машину поїхали по вказаним слідам. Їхавши по слідам помітили коні запряжені у сані, десь за метрів 25-30 до саней, сані застрягли і коні зупинилися, з підводи спригнули ОСОБА_1 та ОСОБА_11, які забравши пилку утекли в ліс. При світлі фар свідок чітко упізнав позивача, оскільки раніше неодноразово його бачив та був з ним знайомий.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, свідків повно, всебічно та об'єктивно дослідивши докази по справі, вирішив, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2017 року лісничим Малинського лісництва Державного підприємства «Березнівське лісове господарство» ОСОБА_3 було винесено постанову № 27 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 65 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 02.02.2017 року разом із ОСОБА_11 вчинив незаконну порубку лісу в кількості 3 дерев сосни сироростучої, діаметром 36, 37, 38 см., в кв. 40 Малинського лісництва. В результаті чого, порушенням заподіяно шкоди лісовому господарству на суму 17 539 грн. 65 коп. (а.с. 5).

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 02.02.2017 року він жодного діяння, яке мало б ознаки адміністративного правопорушення, а тим більше порубку будь-яких дерев не здійснював, а тому отримання постанови № 27 від 07.03.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності для нього було несподіванкою. Окрім того, в ніч з 01.02.2017 року на 02.02.2017 року він був дома.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач та його представник посилаються на покази свідка ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача. Однак покази даного свідка суд не приймає до уваги, оскільки у своїх показах ОСОБА_5 не змогла чітко повідомити суду, коли було виявлено факт викрадення їхніх коней, ким був виявлений даний факт та о котрій годині нею був здійснений дзвінок до поліції та повідомлено про викрадення коней. Окрім того, позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні також не зміг дати чіткі відповіді на вказані питання. Також, свідок вказувала на ту обставину, що позивач в ніч з 01.02.2017 року на 02.02.2017 року був хворий і взагалі не виходив з дому, повідомила суду, що вони зверталися за допомогою до лікарів однак вказати дату звернення не змогла, позивачем також не було надано жодного доказу на підтвердження даного факту. А тому суд приходить до висновку, що покази свідка ОСОБА_5спрямовані на те, щоб допомогти позивачу ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Також, щодо обґрунтування позовних вимог позивача, щодо того, що отримання постанови № 27 від 07.03.2017 року для нього було несподіванкою, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 було направлено повідомлення про час і місце розгляду справи про вчинення ним в Малинському лісництві адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність згідно ст. 65 КУпАП, яке згідно рекомендованого повідомлення ОСОБА_1 отримав особисто 25.02.2017 року (а.с. 24-15).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він отримував повідомлення з датою розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак на вказану дату не з'явився до ДП «Березнівський лісгосп», оскільки вважав себе не винним.

На розгляд справи для дачі пояснень та з'ясування обставин справи ОСОБА_1 не з'явився. Згідно вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що позивачу було відомо про місце і час розгляду справи відносно нього, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач та його представник вказували на те, що при винесенні спірної постанови відповідачем було порушено вимоги вищевказаних статтей, а саме не вказано доказів на підставі яких він дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не з'ясовано наявність вини в його діях, а також не вказано підстави про притягнення його до адміністративної відповідальності.

З дослідженних в судовому засіданні матеріалів справи та пояснень відповідача та його представника встановлено, що доказами на основі яких у визначеному законом порядку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, були:

- протокол про адміністративне правопорушення № 28 від 02 лютого 2017 року, складений майстром лісу Малинського лісництва ДП «Березнівський лісгосп» ОСОБА_9, з якого вбачається, що ОСОБА_1 о 01 год. 30 хв. 02.02.2017 року у кв. 40 Малинського лісництва скоїв незаконну порубку 3 дерев породи сосни сироростучої, діаметром 36, 37, 38 см., що є порушенням ст. 65 КУпАп, ст. 105 Лісового кодексу (а.с. 17);

- пояснення майстра лісу Малинського лісництва ОСОБА_8, майстра лісу ОСОБА_9 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що вони перебуваючи на чергуванні в лісовому масиві Малинського лісництва, 02.02.2017 року близько 01 год. 30 хв. почули звук бензопили, поїхавши на звук у кварталі 40 виявили самовільну порубку трьох дерев, поїхавши по слідах від санок наздогнали правопорушників якими виявилися ОСОБА_1 та ОСОБА_11, однак останні схопивши бензопилу, залишивши сані та коні втікли у ліс (а.с. 20-22);

- акт вилучення лісо продукції від 02.02.2017 року (а.с. 18);

- акт вилучення гужотранспорту (а.с. 19.)

Окрім того, покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які останні давали в ході судового розгляду даної справи, є послідовними, логічними і повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому суд зазначені покази свідків визнає правдивими, та такими, що доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КУпАП.

Таким, чином твердження позивача щодо порушення відповідачем при винесенні вищевказаної постанови норм чинного законодавства не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим суд вважає їх безпідставними, надуманими та такими, що несуть в собі одну єдину мету уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що лісничим Малинського лісництва ОСОБА_3 було з'ясовано та враховано всі обставини по справі і його дії по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за вчинення адміністративного правопорушень, передбачених ст. 65 КУпАП є законними, а постанова є правомірною, винесеною з дотриманням чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст. 7, 268, 245, 251, КУпАП, 7, 71, 122, 158-159, 161-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства 'Березнівське лісове господарство' в особі майстра лісу Малинського лісництва ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

СуддяО. С. Цвіркун