Справа № 820/5284/16
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 р. Справа № 820/5284/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - Філатова П.А.

представника відповідача - Лук'янцева С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Харківагроснаб" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 по справі № 820/5284/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Харківагроснаб"

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Харківагроснаб" (далі - позивач, ТОВ "Харківагроснаб") звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення № від 04.08.2016, № від 04.08.2016, № від 26.08.2016 та № від 26.08.2016.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Харківагроснаб" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( далі - Центральна ОДПІ м. Харкова) скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції та послався на те, що судом не було прийнято до уваги копії первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що Центральною ОДПІ м. Харкова проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ фірми "Харківагроснаб" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "Альттор" за січень 2016 року, за результатами якої складено акт від 22.07.2016 №2753/20-30-14-02/25190036 (далі - Акт від 22.07.2016).

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки Центральною ОДПІ м. Харкова винесені податкові повідомлення-рішення, а саме від 04.08.2016 №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 112874,00 грн. та від 04.08.2016 №, яким збільшено суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 152380,50 грн., в т.ч. за основним платежем - 101587,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 50793,50 грн.

Крім того, Центральною ОДПІ м. Харкова проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ фірми "Харківагроснаб" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "Аверта" за лютий 2016 року, за результатами якої складено акт від 11.08.2016 №2978/20-30-14-02/25190036 (далі - Акт від 11.08.2016).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки від 11.08.2016, Центральною ОДПІ м. Харкова винесені податкові повідомлення-рішення, а саме від 26.08.2016 №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 79267,00 грн. та від 26.08.2016 №, яким збільшено суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 107011,50 грн., в т.ч. за основним платежем - 71341,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 35670,50 грн.

Фактичною підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 04.08.2016 № та від 04.08.2016 № стали висновки акту перевірки про заниження ТОВ Фірма "Харківагроснаб" фінансового результату за 1 квартал 2016 року всього у сумі 101587,00 грн., що призвело до заниження сум податку на прибуток за вказаний період та безпідставно сформовано податковий кредит, чим порушено п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 ПК України.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) об'єктом оподаткування податку на прибуток є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. <…> Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи;

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. (п. 135.1. ст. 135 ПК України)

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. (п.201.1 ст.201 ПК України).

Згідно п. 201.10 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Під час судового розгляду був досліджений договір купівлі - продажу від 25.01.2016 №6 між ТОВ "Харківагроснаб" (покупець) та ТОВ "АЛЬТТОР" (продавець), за умовами якого продавець зобов'язується передати, а покупець сплатити та прийняти матеріали, які використовуються при будівництві, в кількості, асортименті та по ціні відповідно до накладної.

На підтвердження реальності виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано податкову накладну, видаткову накладну.

Оплату за придбаний товар було проведено у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою по рахунку.

Перевезення вказаних товарів здійснювалось з залученням третьої особи ТОВ "Індустрія Транс Ком", на підтвердження отримання послуг з перевезення позивачем надано відповідний договір про надання послуг з транспортної експедиції, акт здачі - приймання робіт, заявка на перевезення вантажу, банківська виписка.

На підтвердження транспортування придбаного товару у ТОВ "АЛЬТТОР", позивачем до матеріалів справи надано товарно - транспортна накладна від 28.01.2016 №12/28-1

Також під час судового розгляду були досліджені договори купівлі - продажу між ТОВ "Харківагроснаб" (покупець) та ТОВ "Аверта" (продавець) від 02.02.2016 №1 та від 02.02.2016 №2.

Відповідно до умов вищезазначених договорів продавець зобов'язується передати, а покупець сплатити та прийняти матеріали, які використовуються при будівництві, в кількості, асортименті та по ціні відповідно до накладної.

На підтвердження реальності господарських операцій по вищезазначеним договорам позивачем надано податкові накладні, видаткові накладні.

Оплата за придбаний товар проведена у безготівковій формі, що підтверджується наданою позивачем банківською випискою по рахунку.

Перевезення вказаних товарів здійснювалось з залученням третьої особи ТОВ "Протон Трейд". На підтвердження отримання послуг з перевезення позивачем надано відповідний договір про надання послуг з транспортної експедиції, акт здачі - приймання робіт, звіт щодо перевезення вантажу, банківська виписка.

На підтвердження транспортування придбаного товару у ТОВ "Аверта", позивачем до матеріалів справи надано товарно - транспортні накладні.

Досліджені під час судового розгляду договори між позивачем та контрагентами містять всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинними, у судовому порядку недійсними не визнані.

На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані в установленому законом порядку.

Надані позивачем документи на підтвердження реальності виконання умов договорів відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

Висновки суду першої інстанції про те, що відсутність відомостей в окремих графах товарно-транспортних накладних, а саме повної адреси пункту навантаження, доводить нереальність перевезення товару за укладеною угодою, колегія суддів вважає безпідставними та зазначає, що встановленим обставинам належить давати оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, зокрема, сама собою дефектність того чи іншого документа, що підтверджує транспортування продукції не є безумовним доказом безтоварності вчиненої господарської операції за умови підтвердження документами первинного бухгалтерського обліку.

Так, згідно актів перевірки від 22.07.2016 та від 11.08.2016 всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому є підставою для формування податкового кредиту відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 ПК України, якими закріплено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Посилання суду першої інстанції на те, що на підприємстві контрагента-перевізника працювало всього 3 особи, з яких 2 на час проведення перевірки звільнені, є такими, що не доводять нереальності господарських операцій та не охоплюють спірний період.

Висновки суду першої інстанції про дефектність первинних документів з посиланням на те, що місцезнаходження контрагента-перевізника є м. Київ, в той час як перевезення здійснювалося за адресами м. Харкова, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зареєстрований у м. Києві перевізник не позбавлений можливості надавати послуги за межами міста реєстрації.

Доводи про відсутність відомостей щодо наявності у ТОВ "Альтор" власних або орендованих приміщень, які знаходяться в м. Києві, колегія суддів вважає такими, що не спростовують реальність господарських операцій, вчинених між позивачем та цим контрагентом, оскільки відсутність у даного контрагента складів в м. Києві не встановлено податковим органом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суб'єктам господарювання не заборонено залучати засоби, які перебувають у власності інших осіб (неплатників ПДВ) для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності.

Посилання суду першої інстанції на наявність податкової інформації про те, що між позивачем та ТОВ "Аверта" лічиться розбіжність за лютий 2016 року, а саме ТОВ "Аверта" не задекларовано суму взаємовідносин за лютий 2016 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначене посилання не спростовує факт реального здійснення господарських операцій між позивачем і цим контрагентом та не є достатнім доказом порушення платником, що перевіряється, вимог податкового законодавства.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до пп. 4.1.3 п.4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Тобто відповідальність позивача за порушення податкового законодавства може наступати в разі вчинення останнім незаконних дій.

Відповідачем як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду доказів порушення ТОВ "Харківагроснаб" певних норм податкового законодавства не надано та судом під час розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податків права на віднесення сум до складу податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови його отримання (сплатив ПДВ у ціні замовлених та фактично придбаних товарів або послуг) та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку про протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ наказу Міністерства фінансів України Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства

від 20.08.2015 № 727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентами та включив до складу податкового кредиту відповідні суми сплаченого податку та понесені витрати до складу валових.

Зважаючи на те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 ухвалена з порушенням норм матеріального права та враховуючи положення ст. 202 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її скасування.

Відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. (ч. 1 ст. 94 КАС України)

Згідно матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом був сплачений судовий збір в сумі 6773,00 грн. (платіжне доручення № 5266 ід 28.09.2016) та при подачі апеляційної скарги був сплачений судовий збір в сумі 7450,30 грн. (платіжне доручення №5750 від 16.03.2017).

Враховуючи те, що судовим рішенням позовні вимоги ТОВ "Харківагроснаб" задоволені, колегія суддів прийшла до висновку, що судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом та апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції, підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Харківагроснаб" задовольнити.

Скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року по справі № 820/5284/16.

Ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Харківагроснаб".

Скасувати податкові повідомлення-рішення № від 04.08.2016, № від 04.08.2016, № від 26.08.2016 та № від 26.08.2016.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Харківагроснаб" судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 6773,00 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 7450,30 грн., а всього - 14223 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять три) грн. 30 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст постанови виготовлений 28.04.2017