Справа № 356/142/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 356/142/17 Головуючий у 1-й інстанції: Голік Г.К. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Березанського міського суду Київської області від 15 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Березанського міського суду Київської області з позовом до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні позивачу нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням коефіцієнта підвищення рівня заробітної плати; зобов'язання відповідача провести позивачу нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням коефіцієнта підвищення рівня заробітної плати.

Березанський міський суд Київської області своєю постановою від 15 березня 2017 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Березанського міського суду Київської області від 15 березня 2017 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з свідоцтва від 07 жовтня 2105 року про зміну імені, ОСОБА_2 змінила своє прізвище на ОСОБА_2, (а.с. 21).

Позивач звертала увагу суду на те, що постановою Березанського міського суду Київської області від 11 листопада 2014 року у справі № 356/1267/14-а її поновлено на роботі та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Березані Київської області нарахувати та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.04.2013 року по 11.11.2014 року у розмірі 45 750, 28 гривень. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року постанову Березанського міського суду Київської області від 11 листопада 2014 року змінено: «зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Березані Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2013 року по 03 лютого 2014 року згідно довідки про середню заробітну плату від 19 вересня 2014 року».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року виправлено описку в абзаці 7 резолютивної частини ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, а саме зазначено правильно «зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Березань Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2013 року по 03 лютого 2014 року згідно довідки про середню заробітну плату від 19 вересня 2014 року.

26.12.2016 року Баришівське ОУ ПФУ Київської області, як правонаступник УПФУ в місті Березань Київської області нарахувало та виплатило позивачу 25 927, 27 грн. Позивач, зазначала, що станом на 26.12.2016 року Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено мінімальну заробітну плату 1 600 грн. Відповідач при розрахунках керувався мінімальною заробітною платою і посадовим окладом за період - березень 2013 року, тобто 1 147 грн., що є на її думку протиправним, оскільки відповідач не застосував коефіцієнт підвищення 1,3949.

Позивач, вважаючи, що відповідач виплативши їй 25 927, 27 грн. без застосування коефіцієнту підвищення 1, 3949, діяв протиправно, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника ,орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судове рішення у справі № 356/1267/14-а в частині нарахування та виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2013 року по 03 лютого 2014 року згідно довідки про середню заробітну плату від 19 вересня 2014 року, виконано відповідачем в добровільному порядку 26.12.2016 року.

Сума виплати після відрахувань податків та зборів склала 25 927, 27 грн. В основу нарахувань покладено довідку про середню заробітну плату від 19 вересня 2014 року.

Оскільки відповідач надав суду довідку про середній заробіток позивача від 19 вересня 2014 року, яка була предметом дослідження, як судом першої так і апеляційної інстанцій, і її покладено в основу судових рішень в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що він обґрунтовано виплатив позивачу 25 927, 27 грн. Таким чином, виконуючи рішення судів, відповідач не мав права проводити перерахунок та виплату позивачу середнього заробітку з урахуванням підвищеного коефіцієнту 1,3949, оскільки це б суперечило зазначеним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили,є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного в Україні законодавства та матеріалів справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Березанського міського суду Київської області від 15 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.