Справа № 815/5792/16
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5792/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмово провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2016 року №№, , , , , -

В С Т А В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду н дійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2016 року №№, , , , .

Ухвалою суду від 14 листопада 2016 року суддею Одеського окружного адміністративного суду Тарасишиною О.М. відкрито провадження у справі.

07 грудня 2017 року згідно розпорядження в.о. керівника апарату суду від 07.12.2016 року №558 здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи № 815/5792/16 між суддями та дану справу перерозпреділено на суддю Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М.

Ухвалою суду від 12 грудня 2016 року суддею Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М. прийнято до свого провадження адміністративну справу №815/5792/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2016 року №№, , , , та призначено її до судового розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача в адміністративному позові зазначив наступне.

Станом на 31.03.2016 року за даними проведеної перевірки та бухгалтерського обліку за субрахунком 362 значиться дебіторська заборгованість в сумі 374110,46 дол. США (8900349,72 грн.; дата виникнення - 17.11.2015 року; законодавчо встановлений граничний термін надходження валютної виручки 15.02.2016 року) за контрактом від 01.09.2015 року № SB-B/0109-15, укладеним з нерезидентом «Ansercone Enterprise»LP». Дана ситуація склалась у зв'язку з тим, що затягнулись тендерні процедури на момент сплину 90-денного строку валютного контролю, нерезидент не міг розрахуватись з ТОВ «Одеський коровай». Представник позивача вказує, що розрахунки за зовнішньоекономічними операціями, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення. Для отримання висновку про продовження строків за зовнішньоекономічними операціями, було повідомлено наступне. Позивачем було отримано лист від компанії «Ansercone Enterprise»LP», в якому нам було запропоновано прийняти участь у міжнародному тендері на вибір постачальника сої. В зазначеному листі нерезидентом були висунуті умови щодо обсягів поставки, якості товару та умов оплати. Крім того, в листі було зазначено термін для подання заявок на участь у тендері, вимоги до заявок та принципи вибору переможця. Для участі в тендері позивачем було надіслано лист з визначенням ціни, строків поставки та іншими необхідними умовами. Після проведення тендеру листом від 20.08.2015 року позивача було сповіщено про те, що ТОВ «Одеський коровай» обрано переможцем тендеру та запропоновано укласти договір поставки. В подальшому між позивачем та нерезидентом було укладено Контракт № SB-B/0109-15 від 01.09.2015 року, предметом якого є експортні операції з поставки сої, замовленої за результатами міжнародного тендеру. Відповідно до п. 6.1. Контракту, умови поставки визначаються в Додатках до цього Контракту. Позивачем було поставлено на користь Нерезидента товар, на загальну суму 374110,46 доларів США, відповідно до Додатку № 1 від 01.09.2015 року. В зазначених Додатку № 1 від 01.09.2015 сторони погодили, що оплата відбувається після поставки. Беручи до уваги положення п. 1.1.1 Додатку № GENERAL-SB-B/0109-15 від 01.09.2015, сторони прийшли до згоди щодо оплати протягом 360 днів з дня оформлення відповідних митних декларацій. Поставки відповідно до Додатку № 1 від 01.09.2015 були здійснені в повному обсязі. При експорті товару була оформлена митна декларація № 508040001/2015/003347 від 17.11.2015 року. У зв'язку з тим, що, контракт на поставку сої було укладено за результатами проведення міжнародного тендеру, а строки розрахунків за відповідними зовнішньоекономічними операціями потребують продовження ТОВ «Одеський коровай» подано клопотання до Мінекономрозвитку задля продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями. Мінекономрозвиток повідомило про відмову у продовжені строку. Вказана відмова була предметом розгляду Окружному адміністративному суді міста Києва, справа № 826/8119/16. На підставі вищевикладеного на думку представника позивача нарахування штрафної санкції за порушення дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій в даному випадку є передчасним, таким що призведе до порушення прав ТОВ «Одеський коровай». Щодо порушення п.п.39.4.2 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України ТОВ «Одеський коровай» зазначає, що звіт про контрольовані операції за 2015 рік був зданий ТОВ «Одеський коровай» на паперовому носії в зв'язку з технічним збоєм програми «M.E.DOC», про що свідчить лист вих. № 2604/2016 від 26.04.2016 року з відміткою канцелярії ДПІ Малиновського районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. З невідомих причин минулим головним бухгалтером 04.05.2016 року пізно ввечері було направлено в ДПІ Малиновського районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області «Новий звітний» Звіт про контрольовані операції за 2015 рік за допомогою програми «M.E.DOC» в електронному вигляді. Наступного ж дня до ДПІ Малиновського районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було направлено лист про анулювання цих звітів (вих. № 05-05/16 від 05.05.2016 року). На підставі вищезазначеного контрольовані операції були задекларовані в повному обсязі про що свідчить лист вих. № 2604/2016 від 26.04.2016 з відміткою Канцелярії ДПІ Малиновського районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. Щодо нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість, представник позивача у адміністративному позові зазначає, що взаємовідносини ТОВ «Одеський коровай» з TOB «ВК«Укрспецтехнологія», з ПП «ЮГ ТРАНС АВТО», з ТОВ «СХІДКОНТРАКТ, з ТОВ «АГРОПАРТНЕР», з ПП «СВІТ МПСС», з ТОВ «Форвард бейкері груп» повністю підтверджені первинними бухгалтерськими податковими документами у відповідності із чинним законодавством та Податковим кодексом України.

З урахуванням вищенаведеного та з посиланням на положення п.56.1 ст.56, п.п. 198.2 198.6 ст.198, п.201.6 ст.201, ст. ст. 1, 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 року №1409, Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №№, , , , підлягають скасуванню.

Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (т.2 а.с.27-29) в яких, з посиланням на обставини, які встановлені в акті перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003, представник стверджує про правомірність прийняття спірних рішень.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Одеський коровай».

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання представника позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду та надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зважаючи на думку представника відповідача, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ознайомившись з запереченнями відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» (, місцезнаходження: 65078, Одеська обл., місто Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14) зареєстровано як юридична особа 11.07.2014 року, що підтверджується інформацією, яка міститься Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено судом з акту перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003, ТОВ «Одеський коровай» взято на податковий облік в 14.07.2014 року за №45 в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси та станом на дату підписання акту перебувало на обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. У періоді, який перевірявся, ТОВ «Одеський коровай» було платником: податку на прибуток, податку на додану вартість, екологічного податку, плати за землю, рентної плати, збору за спеціальне використання води, податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску,військового збору.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п. 77.1. ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Одеській області:№1371/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1; №1372/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2; №1374/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3; №1375/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів, отриманих злочинним шляхом ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4; №1376/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів, отриманих злочинним шляхом ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5; №1377/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6; №1378/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7; №1379/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_8; №1380/14-01 від 25.05.2016 року - головному державному ревізору-інспектору відділу погашення боргу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 77.1 статті 77 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України Головним управління ДФС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14.07.2014 року по 31.03.2016 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами вказаної перевірки ГУ ДФС в Одеській області складено акт перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003, яким встановлено порушення позивачем:

1) п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, п.138.1, п.138.2, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, в редакції, яка діяла до 01.01.2015, п.5, 6, 7, 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями, п.11.1, п.25.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на 23 793 грн., в тому числі: 2014 рік - занижено на 9146 грн.; 2015 рік - завищено на 499480 грн.; 1 квартал 2016 року - занижено на 514127 грн.;

2) п.п.14.136 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями, п.11.1, п.25.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» із змінами та доповненнями в результаті чого встановлено заниження нарахованої суми податку на додану вартість всього в розмірі 479 485 грн., в тому числі:квітень 2015 року - заниження на 18155 грн.; травень 2015 року - заниження на 366586 грн.; червень 2015 року - заниження на 11 873 грн.; липень 2015 року - заниження на 82 871 грн.

3) ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями та - ТОВ «Одеський коровай» не дотримано законодавчо встановлені терміни розрахунків за експортним контрактом, передбачені Постановою Правління Національного банку України від 03.09.2015 № 581«Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» із змінами та доповненнями;

4) ст.9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валют ного контролю» (із змінами та доповненнями) та ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами»: ТОВ «Одеський коровай» не проведено декларування валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами станом на 01.04.2016 року.

5) п.п.39.4.2 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «Одеський коровай» незадекларовано контрольовані операції в сумі 18154049 грн., в тому числі:«Raras-Met» SRL (Moldova) - 11228347 грн.,LAUFFER S.A. (Switzerland) - 6925702 грн.

6) п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями Податкові декларації екологічного податку за 4 квартал 2015 року (до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, до Іллічівської ОДПІ (Білгород-Дністровське відділення), до Котовської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області області) ТОВ «Одеський коровай» подано з порушенням граничного терміну подання декларації.

На підставі вказаного акту перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.08.2016 року:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 181540,00 грн. за порушення п.п.39.4.2 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України (т.1 а.с.21);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконаних зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 1354444,77 грн., за порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями (т.1 а.с.26);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконаних зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 170,00 грн. за порушення ст.9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями) та ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами» (а.с.28);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 35690,00 грн. з яких: за податковим зобов'язанням - 23793,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11897,00 грн. за порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (т.1 а.с.23);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 719228,00 грн., з яких за податковим зобов'язанням - 479485,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 239743,00 грн. за порушення п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України (т.1 а.с.24).

До вказаних податкових повідомлень рішень складено розрахунки штрафних (фінансових) санкцій (а.с.22, 25, 27, 29).

Судом встановлено, що не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішенням від 11.08.2016 року №№, , позивач скористався досудовим порядком врегулювання спору та оскаржив їх, подавши до Державної фіскальної служби України скаргу (т.2 а.с.98-101), яка рішенням Державної фіскальної служби України від 21.10.2016 року №22775/6/99-99-11-01-02-25 залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №№, - без змін (т.2 а.с.29-33).

В свою чергу, не погодившись з висновками податкового органу, винесеним податковим повідомленням-рішеннями від 11.08.2016 року №№, , , , , позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Спірні податкові повідомлення-рішення базуються на викладених в акті перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 висновках, про порушення позивачем: п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, п.138.1, п.138.2, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, в редакції, яка діяла до 01.01.2015, п.5, 6, 7, 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями, п.11.1, п.25.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на 23793 грн., в тому числі: 2014 рік - занижено на 9146 грн.; 2015 рік - завищено на 499480 грн.; 1 квартал 2016 року - занижено на 514127 грн.; п.п.14.136 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями, п.11.1, п.25.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» із змінами та доповненнями в результаті чого встановлено заниження нарахованої суми податку на додану вартість всього в розмірі 479485 грн., в тому числі:квітень 2015 року - заниження на 18155 грн.; травень 2015 року - заниження на 366586 грн.; червень 2015 року - заниження на 11873 грн.; липень 2015 року - заниження на 82871 грн.; ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями та - ТОВ «Одеський коровай» не дотримано законодавчо встановлені терміни розрахунків за експортним контрактом, передбачені Постановою Правління Національного банку України від 03.09.2015 № 581«Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» із змінами та доповненнями;ст.9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями) та ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами»: ТОВ «Одеський коровай» не проведено декларування валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами станом на 01.04.2016 року; п.п.39.4.2 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «Одеський коровай» незадекларовано контрольовані операції в сумі 18154049 грн., в тому числі:«Raras-Met» SRL (Moldova) - 11228347 грн.,LAUFFER S.A. (Switzerland) - 6925702 грн.; 6. п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями Податкові декларації екологічного податку за 4 квартал 2015 року (до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, до Іллічівської ОДПІ (Білгород-Дністровське відділення), до Котовської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області області) ТОВ «Одеський коровай» подано з порушенням граничного терміну подання декларації.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 обґрунтовані наступним.

У розділі 3.1 «Податок на прибуток» акту перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 перевіряючими встановлено, що перевіркою показників, відображених у рядку 05 Декларації «Витрати операційної діяльності» у сумі 34933183 грн., в тому числі у рядку 05.1 Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» за період з 14.07.2014 по 31.12.2014 встановлено, що в складі собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) враховано витрати на придбання сировини та матеріалів для виготовлення хлібобулочних виробів, витрати на придбання реалізованої сільськогосподарської продукції, інших ТМЦ для використання у власній господарській діяльності, транспортних послуг тощо. Проведеною перевіркою встановлено завищення задекларованих ТОВ «Одеський коровай» показників у рядку 05 Декларацій «Витрати операційної діяльності», в тому числі 05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» всього в розмірі 50813 грн., в тому числі:-2014 рік - 50 13 грн.

Так, проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Одеський коровай» (комітент) укладено Договір комісії №ОК/К-01/12 від 01.12.2014 року з ТОВ «ТД «Булкін» (комісіонер (код за ЄДРПОУ 3929962) про те, що комісіонер зобов'язується за дорученням та за рахунок комітента здійснювати в його інтересах від свого імені на умовах дійсного Договору продаж хлібобулочних та кондитерських виробів. Пунктом 2.8 дійсного Договору визначено, що «при неможливості продажу переданого на комісію Товару, Комісіонер має право повертати та/або продавати черствий товар Комітенту в 100% нереалізованого товару».

Проведеною перевіркою встановлено також, що протягом перевіреного періоду ТОВ «Одеський коровай» за Договором комісії №ОК/К-01/12 від 01.12.2014 року придбавало у ТОВ «ТД «Булкін» хлібобулочні та кондитерські вироби, які не підлягають реалізації (черстві, з закінченим терміном реалізації тощо), в тому числі такі, які придатні для переробки (на сухарі тощо) та такі, які підлягають знищенню (торти, тістечка тощо). ТОВ «Одеський коровай» за Договором комісії №ОК/К-01/12 від 01.12.2014 року було придбано та знищено кондитерських виробів, які підлягають знищенню на загальну суму 800423,65 грн., в тому числі ПДВ 133403,94 грн., в тому числі по періодах: 2014 рік - 60975,38 грн., в тому числі ПДВ 10162,56 грн., 2015 рік - 672851,50 грн., в тому числі ПДВ 112141,92 грн., 1 квартал 2016 року - 66596,77 грн., в тому числі ПДВ 11099,46 грн. При знищенні зазначених виробів та списанні з балансу підприємства здійснювало коригування податкового кредиту по ПДВ (нараховувались податкові зобов'язання), але не здійснювало коригування витрат.

Таким чином, враховуючи викладене та на порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755 - VI із змінами та доповненнями в редакції, яка діяла до 01.01.2015, витрати операційної діяльності ТОВ «Одеський коровай» за результатами перевірки зменшено на 50813 грн., в тому числі: 2014 рік - зменшено на 50813 грн.

Також актом встановлено, що за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року ТОВ «Одеський коровай» задекларовано дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку у сумі 923101436 грн. Перевіркою повноти визначення доходу від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року встановлено його завищення на 999 грн., в тому числі: 2015 рік - завищення на 999 грн.

Перевіркою показників, відображених у рядку 01 Декларації «Дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 923101,0 тис.грн., встановлено, що в складі доходів від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) враховано: чистий дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) за рядком 2000 Звіту про фінансові результати всього в розмірі 908063 тис.грн., інші операційні доходи за рядком 2120 Звіту про фінансові результати всього в розмірі 13430,0 тис.грн., інші фінансові доходи за рядком 2220 звіту про фінансові результати всього в розмірі 1,0 тис.грн., інші доходи за рядком 2240 звіту про фінансові результати всього в розмірі 1 607,0 тис.грн.

Так, проведеною перевіркою встановлено, що за рядком 2000 Звіту про фінансові результати всього в розмірі 608093,0 тис.грн. враховано доходи від реалізації хлібо-булочних виробів власного виробництва, в тому числі реалізованих за угодою комісії, реалізації інших супутніх ТМЦ тощо; за рядком 2120 Звіту про фінансові результати всього в розмірі 13430,0 тис.грн. в складі інших операційних доходів враховано доходи від операцій з надання послуг оренди, іншої реалізації робітникам, компенсації вартості списаних активів тощо; за рядком 2240 Звіту про фінансові результати всього в розмірі 1607,0 тис.грн. в складі інших доходів враховано доходи від не операційної курсової різниці, інші доходи не пов'язані з операційною діяльністю підприємства.

Проведеною перевіркою встановлено, що за даними Звіту про фінансові результати ТОВ «Одеський коровай» за 2015 рік та за даними бухгалтерського обліку Дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) склав 753847000 грн., а в складі Податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік підприємством враховано в розмірі 753847999 грн., тобто фактично Дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2015 рік завищено на 999 грн.

Таким чином, враховуючи викладене та на порушення п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, доходи від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) ТОВ «Одеський коровай» за результатами перевірки зменшено Дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) на 999 грн., в тому числі: 2015 рік - зменшено на 999 грн..

У роздої 3.1.4. акту встановлено, що за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року ТОВ «Одеський коровай» задекларовано фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку у сумі 840536 грн., в тому числі: 2015 рік - - 3547128 грн. (збиток), 1 квартал 2016 року - + 4387664 грн. (прибуток). Перевіркою повноти визначення фінансового результату до оподаткування (прибутку), визначеного у фінансовій звітності за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року встановлено його заниження всього в розмірі 2857053 грн., в тому числі: 2015 рік - заниження на 2801556 грн., 1 квартал 2016 року - 55497 грн. Так, протягом перевіреного періоду ТОВ «Одеський коровай» за Договором комісії №ОК/К-01/12 від 01.12.2014 року було придбано та знищено кондитерських виробів, які підлягають знищенню на загальну суму 800423,65 грн., в тому числі ПДВ 133403,94 грн., в тому числі по періодах: 2014 рік - 60975,38 грн., в тому числі ПДВ 10162,56 грн., 2015 рік - 672851,5 грн., в тому числі ПДВ 112141,92 грн., - 1 квартал 2016 року - 66596,77 грн., в тому числі ПДВ 11099,46 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Одеський коровай» при знищенні зазначених виробів та списанні їх з балансу підприємства здійснювало коригування податкового кредиту по ПДВ (нараховувались податкові зобов'язання), але не здійснювало коригування витрат.

В складі Звіту про фінансові результати враховано за рядком 2180 «Інші операційні витрати» в розмірі 616207 грн., в тому числі: за 2015 рік - в розмірі 560710 грн., за 1 квартал 2016 року - в розмірі 55497 грн.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на те, що при здійсненні витрат на придбання хлібобулочних виробів, які підлягають знищенню не передбачено отримання (та фактично не отримано) доходу, на порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, п.5, 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, інші операційні витрати ТОВ «Одеський коровай» за результатами перевірки зменшено на 616207 грн., в тому числі: за 2015 рік - в розмірі 560710 грн., за 1 квартал 2016 року - в розмірі 55497 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Одеський коровай» (Довіритель) укладено Договір доручення б/н від 04.12.2014 року з ТОВ «ВК «Укрспецтехнологія» (Повірений). До перевірки надано акт надання послуг №103 від 27 лютого 2015р. про те, що на підставі Договору доручення від 04.12.2014р Виконавцем (ТОВ «ВК «Укрспецтехнологія») були виконані наступні роботи (надані такі послуги): Винагорода повіреному на загальну суму 238019,77 грн., у тому числі ПДІ 39669,96 грн. Жодних інших документів, як то звітів про результати виконаної роботи щодо аналізу пошуку ринку збиту сільськогосподарської продукції та продуктів її переробки, укладання від імені та за рахунок Довірителя відповідних договорів купівлі - продажу або інших не заборонених діючим законодавством угод про відчуження вказаної продукції (продуктів її переробки), надання послуг складування, доставки, перевезення вказаної продукції (продуктів її переробки) в рамках виконання вказаного Договору доручення від 04.12.2014 року до перевірки не надано.

Таким чином, у акті перевірки зроблено висновок, що ТОВ «Одеський коровай» виплачено винагороду повіреному в розмірі 238019,77 грн., в тому числі ПДВ - 39669,77 грн., без фактичного надання послуг або виконання робіт, а суму винагороди враховано в складі «Інших витрат операційної діяльності» за рядком 2180 Звіту про фінансові результати.

Таким чином, враховуючи викладене та на порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV із змінами та доповненнями п.5, 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, інші операційні витрати ТОВ «Одеський коровай» за результатами перевірки зменшено на 198350 грн., в тому числі: за 2015 рік - в розмірі 198350 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що в перевіреному періоді ТОВ «Одеський коровай» мало господарські відносини з ПП «ЮГ ТРАНС АВТО» (щодо перевезення (доставки) борошна, однак в складі наданих до перевірки документів відсутні товарно-транспортні накладні на перевезення борошна за квітень та травень 2015 року. В складі собівартості реалізованої продукції ТОВ «Одеський коровай» за квітень - травень 2015 року враховано вартість отриманих транспортних послуг, згідно актів надання послуг ПП «ЮГ ТРАНС АВТО» у загальній сумі 370308,31 грн.

Таким чином, враховуючи викладене та на порушення п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) ТОВ «Одеський коровай» за результатами перевірки зменшено на 370308,3 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що в перевіреному періоді ТОВ «Одеський коровай» мало господарські відносини з ТОВ «АГРОПАРТНЕР» (код за ) щодо придбання та доставки борошна. Суму вартості придбаного у ТОВ «АГРОПАРТНЕР» борошна по вказаному договорі в розмірі 1300278 грн. було зараховано в складі собівартості виготовленої продукції та враховано при визначенні фінансового результату за 2015 рік, а податок на додану вартість включено до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду. В акті перевірки встановлено, що в наданих видаткових (наданих постачальником) накладних відсутні обов'язкові реквізити документу, передбачені п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV із змінами та доповненнями, а саме: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що при придбанні борошна, ТОВ «АГРОПАРТНЕР» в складі обов'язкових документів не надавало оформлених належним чином ТТН, хоча за умовами поставки відвантаження товару за Договором від 01.12.2014 №1/12 здійснюється залізничним або іншим видом транспорту (автомуковозами), або без його використання згідно умов СРТ (склад Покупця: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14), згідно правил «Інкотермс-2010».

Таким чином, враховуючи викладене та на порушення п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) ТОВ «Одеський коровай» за 20015 рік за результатами перевірки зменшено на 1300278 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що в перевіреному періоді ТОВ «Одеський коровай» мало господарські відносини з ПП «Світ мікс» (код за ) щодо придбання харчових складових.

В ході проведення перевірки ТОВ «Одеський коровай» згідно наданих до перевірки документів встановлено, що ТОВ «Одеський коровай» (Покупець) укладено Договір від 01.12.2014 року №1/12 ПП «Світ мікс» (код за ) (Постачальник), згідно якого постачальник зобов'язується передати у власність Покупця харчові складові (шоколадна та кондитерська глазур, інші добавки для кондитерської та хлібопекарської промисловості). Суму вартості придбаних у ПП «Світ мікс» складових в розмірі 313 541,66 грн. було в зараховано в складі собівартості виготовленої продукції та враховано при визначенні фінансового результату за 2015 рік, а податок на додану вартість включено до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду.

Проведеною перевіркою встановлено також, що в наданих до перевірки видаткових (наданих постачальником) накладних відсутні обов'язкові реквізити документу, передбачені п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV із змінами та доповненнями, а саме: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Крім того, при придбанні складових у ПП «Світ мікс», ТОВ «Одеський коровай» в складі обов'язкових документів не надало жодних документів, які б підтверджували факт переміщення товару, в тому числі оформлених належним чином ТТН, хоча за умовами поставки відвантаження товару за Договором від 01.12.2014 №1/12 ТОВ «Одеський коровай» приймає товар на складі Постачальника: м. Одеса, вул. Успенська, буд.22.

Таким чином, враховуючи викладене та на порушення п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) «Одеський коровай» за 2015 рік за результатами перевірки зменшено на 313542 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що в перевіреному періоді ТОВ «Одеський коровай» мало господарські відносини з ТОВ «Форвард бейкері груп» (код за ) щодо придбання харчових складових, згідно якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця дріжджі сухі «Fermipan», харчові мастила та харчові поліпшувачі в асортименті. Суму вартості придбаних у ТОВ «Форвард бейкері груп» складових в розмірі 59366,5 грн. було враховано в складі собівартості виготовленої продукції та враховано при визначенні фінансового результату за 2015 рік, а податок на додану вартість включено до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду.

В акті перевірки встановлено, що в наданих до перевірки видаткових (наданих постачальником) накладних відсутні обов'язкові реквізити документу, передбачені п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV із змінами та доповненнями, а саме: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Крім того, при придбанні складових у ТОВ «Форвард бейкері груп», ТОВ «Одеський коровай» в складі обов'язкових документів не надало жодних документів, які б підтверджували факт переміщення товару, в тому числі оформлених належним чином ТТН, хоча за умовами поставки відвантаження товару за Договором від 05.01.2015 №1 з ТОВ «Форвард бейкері груп» (код за ), постачальник поставляє товар на умовах DDP (склад Покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14) у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2000 року).

Таким чином, враховуючи викладене та на порушення п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) ТОВ «Одеський коровай» за 2015 рік за результатами перевірки зменшено на 59367 грн.

Враховуючи вищевикладене в розділі 3.1.6. Акту перевірки перевіряючими зроблено висновок, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 14.07.2014 по 31.03.2016 встановлено його заниження на 23 793 грн., в тому числі: 2014 рік - заниження на 9146 грн., 2015 рік - завищення на 499480 грн., 1 квартал 2016 року - заниження на 514127 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в п.3.1.2 - 3.1.5 розділу 3 акта перевірки.

У розділі 3.2.2. «Податковий кредит» акту перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 встановлено, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 14.07.2014 по 31.03.2016 встановлено його завищення всього в розмірі 479485 грн., в тому числі: грудень 2014 року - завищення на 1416 грн., січень 2015 року - завищення на 81455 грн., лютий 2015 року - завищення на 129766 грн., березень 2015 року - завищення на 62708 грн., квітень 2015 року - завищення на 159735 грн., травень 2015 року - завищення на 32532 грн., червень 2015 року - завищення на 11873 грн.

У розділі 3.2.6 «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню» акту перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 встановлено, що за період з 14.07.2014 року по 31.03.2016 ТОВ «Одеський коровай» задекларовано до сплати податку на додану вартість в розмірі 18932187 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 14.07.2014 по 31.03.2016 встановлено заниження податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню всього в розмірі 479 485 грн., в тому числі: квітень 2015 року - заниження на 18155 грн., травень 2015 року - заниження на 366586 грн., червень 2015 року - заниження на 11873 грн. липень 2015 року - заниження на 82871 грн.

Суд зазначає, що правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також, віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України, веденням бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту;

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності;

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу;

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку;

Пунктами 5, 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, визначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV із змінами та доповненнями визначено також, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи;

Пунктом 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено також, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями встановлено, що забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані головному бухгалтеру підприємства, установи для прийняття рішення.

Пунктом 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, встановлено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Відповідно до п.140.4.2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями встановлено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 719228,00 грн., з яких за податковим зобов'язанням - 479485,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 239743,00 грн. за порушення п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України (т.1 а.с.24) та податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 35690,00 грн. з яких: за податковим зобов'язанням - 23793,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11897,00 грн. за порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (т.1 а.с.23), суд виходить з наступного.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як вбачається з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видами діяльності за КВЕД, які здійснює позивач є: 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (основний); 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Судом встановлено, що в межах здійснення своєї господарської діяльності, між ТОВ «Одеський коровай» (Довіритель) ТОВ «ВК «Укрспецтехнологія» (Повірений) укладено договір доручення б/н від 04.12.2014 року (т.1 а.с.272).

Відповідно до п.1 вказаного договору повірений зобов'язується за винагороду від імені і за рахунок довірителя виконати наступні юридичні дії: здійснює аналіз пошуку ринку збиту сільськогосподарської продукції та продуктів її переробки, здорового товарного виду, без живих комах зернових шкідників, без плісняви, скритої зараженості; укладає від імені та за рахунок довірителя відповідні договори купівлі - продажу або інші не заборонені діючим законодавством угоди про відчуження вказаної продукції (продуктів її переробки); на виконання укладених угод надає послуги складування, доставки, перевезення вказаної продукції (продуктів її переробки); надає довірителю звіт про результати виконаної роботи; не розголошує конфіденційну інформацію, крім випадків виконання цього договору.

Пунктом 2.1.3. вказаного договору доручення б/н від 04.12.2014 року визначено, що до 10-го числі кожного місяця, наступного за звітним періодом повірений зобов'язаний подавати довірителю звіт з наданням копій усіх підтверджуючих документів по виконаному дорученню за договором.

Згідно п.3.1, п.3.2 та п.3.3. договору доручення б/н від 04.12.2014 року сума щомісячних винагород повіреному за виконання договору доручення визначається у розмірі 1200,00 грн. та залежить від розміру фактичних фінансових витрат повіреного, на яку складається акт виконаних робіт/наданих послуг за звітний період. Відшкодування фактичних фінансових витрат повіреного по виконанню доручення відбувається на підставі відповідних підтверджуючих документів. Винагорода повіреному за фактичні фінансові витрати, понесені повіреним по виконанню доручення за договором, відповідно сплачується та відшкодовується повіреному в 10-денний термін з дати прийняття довірителем звіту повіреного.

Додатковою угодою б/н від 31.12.2014 до договору доручення б/н від 04.12.2014 року пункт 3.1 договору викладено у наступній редакції: «Сума щомісячних винагород повіреному за виконання договору доручення визначається у розмірі 240000,00 грн., в тому числі ПДВ - 40000,00 грн., та залежить від розміру фактичних фінансових витрат повіреного, на яку складається акт виконаних робіт/наданих послуг за звітний період» (т.1 а.с.273).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору, з боку позивача надано до суду акт надання послуг №103 від 27.02.2015 року (т.1 а.с.274) про те, що на підставі договору доручення від 04.12.2014року виконавцем (ТОВ «ВК «Укрспецтехнологія») були виконані наступні роботи (надані такі послуги): «Винагорода повіренному»

Суд зазначає, що визначені згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності за КВЕД ТОВ «ВК «Укрспецтехнологія» є: Виробництво олії та тваринних жирів;10.42 Виробництво маргарину і подібних харчових жирів;10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру;46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (основний); 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів. Суд зазначає, що ТОВ «ВК «Укрспецтехнологія» з 01.11.2014 року було зареєстровано як платник ПДВ, однак 30.01.2017 року така реєстрація анульована у зв'язку із ненаданням декларацiй протягом року, що підтверджується даними реєстру платників ПДВ.

З боку позивача протягом усього розгляду справи на підтвердження виконання умов вищевказаного договору не надано до суду: звіт подання якого є обов'язковим відповідно до п.2.1.3 договору; докази оплати за на дані послуги; докази того на виконання якого саме доручення був складений вищевказаний акт та інші документи, обов'язковість складання яких визначена договором доручення б/н від 04.12.2014 року.

Також судом встановлено, що ТОВ «Одеський коровай» (Замовник) 01.12.2014 року уклало з ПП «ЮГ ТРАНС АВТО» (Перевізник) (код за ) договір про перевезення вантажу №1/12 (т.1 а.с.126-127, т.2 а.с. 121-122).

Згідно договору від 01.12.2014 року №1/12 між ТОВ «Одеський коровай» та ПП «ЮГ ТРАНС АВТО» (код за ), перевізник зобов'язується приймати та доставляти замовнику борошно (вантаж) в асортименті, а також передати вантаж з оформленням усіх необхідних документів, а замовник зобов'язується приймати вантаж та сплачувати вартість наданих послуг з перевезення. Перевезення вантажу здійснюється по маршрутам, визначеним замовником.

Відповідно до п.2.1. договору від 01.12.2014 року №1/12 перевезення вантажу здійснюється перевізником на підставі узгоджених сторонами заявок, які подаються замовником не пізніше 1 календарного дня до подачі автотранспортного засобу на склади ТОВ «Одеський коровай».

Згідно п.2.4 Договору від 01.12.2014 року №1/12 приймання борошна здійснюється на підставі ТТН, при цьому борошно вважається переданим належним чином, при наявності в ТТН, в графі «Вантаж отримав» розбірливо ПІБ та підпису уповноваженого представника ТОВ «Одеський коровай», скріпленого печаткою ТОВ «Одеський коровай».

Пунктом 4.4. Договору від 01.12.2014 року №1/12 визначено, що оплата наданих послуг перевізника здійснюється замовником протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг і отримання оригіналу рохунку на оплату.

До Договору на перевезення вантажу №1/12 від 01.12.2014 року також складено додаткові угоди від 10.02.2015 року, від 01.03.2015 року, від 07.03.2015 року (т.1 а.с.128-130, т.2 а.с.123-126).

На виконання умов вищевказаного договору з боку позивача до суду надано:

Податкові накладні з квитанціями №1(т.1 а.с.131-143, т.2 а.с.173-198), акти надання послуг (т.1 а.с.144, 150, 160, 163, 173, 179, 189, 193, 196, 200, 209, 215, 223, т.2 а.с.144, 146, 149, 151, 154, 156, 159, 161, 163, 165, 167, 169, 171, ) реєстри (т.1 а.с.115, 151, 161, 164, 174, 180, 190,194, 197, 201, 210, 216, 224, т.2 а.с.145, 147-148, 150, 152-153, 155, 157-158, 160, 162, 164, 166, 168, 170, 172), товарно-транспорті накладні (т.1 а.с.146-149, 152-159,162, 165-172, 175-178, 181-188, 191-192, 195, 198-199, 202-208, 211-215, 217-222, 225-229), платіжні доручення за період квітень-травень 2015 року (т.2 а.с.127-143).

З копій вказаних податкових накладних вбачається, що надавався такий вид послуг як авто послуги з доставки борошна.

При цьому, як вже встановлено судом між позивачем та ПП «ЮГ ТРАНС АВТО» 01.12.2014 року було укладено договір №1/12 про перевезення вантажу.

Суми податку на додатну вартість по вищевказаним податковим накладним ТОВ «Одеський коровай» включив до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду

З наданих до суду товарно-транспортних накладних, які видані у період квітень-травень 2015 року (т. 146-149, 152-159, 165-172, 181-188, 202-208, 211-214, 216-222,225-229) судом встановлено, що вказані документи не скріплені печаткою ТОВ «Одеський коровай», а в графі «Отримав» відсутні дані про посади, прізвища та ініціали осіб, які прийняли товар. При цьому боку позивача до суду не надано документів, які підтверджують повноваження вказаних осіб на отримання товару в інтересах ТОВ «Одеський коровай».

У графі «відповідальна особа одержувача товарно-транспортних накладних (т.1 а.с.162, 175-179, 191-192, 195, 198-199) також відсутні дані про посади, прізвища та ініціали осіб, які прийняли товар, а також з боку позивача до суду не надано документів, які підтверджують повноваження вказаних осіб на отримання товару в інтересах ТОВ «Одеський коровай»

Також, суд зазначає, що рахунків на оплату за надані послуги, обов'язковість якого визначена п. 4.4. Договору від 01.12.2014 року №1/12 з боку позивача не надано.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст. 86 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв'язок, суд критично оцінює зазначені документи як докази фактичного отримання позивачем послуг та використання цих послуг у власній господарській діяльності та погоджується із встановленими ДПІ по вказаним господарським операціям позивача з його контрагентом ПП «ЮГ ТРАНС АВТО», з огляду на наступне.

Щодо актів приймання-передачі наданих послуг, то суд зазначає, що відповідно до п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції та які повинні мати, зокрема, такі обов'язкові реквізити як обсяг господарської операції, одиниці її виміру.

Так, з наданих позивачем актів надання послуг, встановлено, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" та п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку не вказані особи, які виконували роботи, не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, внаслідок чого неможливо достовірно визначити об'єм послуг, неможливо визначити одиницю виміру таких послуг для розрахунку їх вартості згідно договорів.

Тобто, з наданих позивачем актів надання послуг неможливо зробити достовірний висновок щодо характеру, виду, обсягу наданих послуг, і, як результат, виявити зв'язок цих послуг з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з актами приймання послуг, носять загальний характер і фактично відтворюють умови договорів про надання послуг стосовно зобов'язань виконавця за цими договорами та містять загальну вказівку про надання таких послуг.

Суд зазначає, що пунктом 11.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 осіб жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» із змінами та доповненнями встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Пунктом 25.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998р. за №128/2568 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» із змінами та доповненнями встановлено правила перевезення борошна та крупи.

Під час перевезення борошна та крупи перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі зобов'язані дотримувати санітарно-гігієнічних вимог і вживати заходів по забезпеченню цілості вантажу, не допускаючи попадання на борошно атмосферних опадів. Не допускається сумісне перевезення борошна та крупи з вантажами, що мають стійкий запах чи забруднену поверхню.

Борошно перевозиться безтарним способом спеціалізованими автомобілями-цистернами і тарним способом - автомобілями з бортовою платформою та укриттям брезентом і автомобілями-фургонами.

Крупа перевозиться тарним способом.

Приймання від вантажовідправника і здача вантажоодержувачу борошна при перевезенні його безтарним способом здійснюються Перевізником за пломбою вантажовідправника.

При перевезенні борошна безтарним способом вантажовідправник зобов'язаний: зважити автомобіль-цистерну без вантажу та з вантажем; з'єднати та роз'єднати завантажувальні рукави з цистерною; завантажити цистерну; опломбувати завантажувальні люки та розвантажувальні трубопроводи після завантаження.

При перевезенні борошна безтарним способом вантажоодержувач зобов'язаний: зважити автомобіль-цистерну з вантажем та без вантажу; перевірити наявність пломб на завантажувальних люках і розвантажувальних трубопроводах; зняти пломби з розвантажувальних трубопроводів; з'єднати та роз'єднати розвантажувальні рукави з цистерною; вивантажити борошно стисненим повітрям від власного компресора.

Під час вивантаження борошна у вантажоодержувача водій зобов'язаний відкрити, а після вивантаження закрити розвантажувальний кран.

Перевізник приймає для перевезення від вантажовідправника і здає вантажоодержувачу борошно та крупу в тарі за найменуванням, кількістю місць і стандартною масою місць без переважування.

Доказів виконання правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні для товару, до якого застосовуюсться відповідні особливості по транспортуванню з боку позивача до суду не надано.

Враховуючи невиконання п.2.4 Договору від 01.12.2014 року №1/12 (приймання борошна здійснюється на підставі ТТН, при цьому борошно вважається переданим належним чином, при наявності в ТТН, в графі «Вантаж отримав» розбірливо ПІБ та підпису уповноваженого представника ТОВ «Одеський коровай», скріпленого печаткою ТОВ «Одеський коровай») про що свідчать наявні в матеріалах справи товарно-транспорті накладні, суд критично оцінює зазначені документи, як докази на підтвердження отримання позивачем послуг від ПП «ЮГ ТРАНС АВТО», які були предметом перевірки.

Інші, первинні документи, в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", на підтвердження здійснення операцій з ПП «ЮГ ТРАНС АВТО» позивачем не надано, та в матеріалах справи не містяться.

01 грудня 2014 року між ТОВ «Одеський коровай» (покупець) та ТОВ «СХІДКОНТРАКТ» (продавець) укладено Договір поставки №28/11-14 відповідно до умов якого постачальник поставляє, а покупець приймає та оплачує на умовах даного договору цукор білий кристалічний буряковий ІІІ і ІV категорії в мішках по 50 кг, зазначений замовником в специфікаціях (т.2 а.с.200-201).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до суду копію накладної №21 від 15.01.2015 року на загальну суму 178200,00 грн., в тому числі ПДВ 29700,00 грн.

Як вже зазначалось вище, актом перевірки встановлено, що згідно «Єдиного реєстру виданих та отриманих податкових накладних» у січні 2015 року відсутня реєстрація податкової накладної виписаної контрагентом ТОВ «СХІДКОНТРАКТ», код за , на суму ПДВ 29700,00 грн. на адресу ТОВ «Одеський коровай», а також, що ТОВ «Одеський коровай» було включено суму податкового кредиту по ПП "НВФ "ТЕХНОТРЕЙД" (код за ) в розмірі 1416,00 грн. без підтвердження даної суми оформленої належним чином податкової накладної.

Суд не погоджується з твердження представник позивача про те, що особа не може нести відповідальність за порушення його контрагентом вимог податкового законодавства як на підставу для визнання вищевказаних висновків необґрунтованими зважаючи на наступне.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу"; пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу;

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку"; відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями встановлено, що «при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період».

Наказом Міністерства Фінансів України від 22.09.2014 року № 957 Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України13 жовтня 2014 року за № 1235/26012 та діяв станом на дату виникнення спірних правовідносин визначено, що податкова накладна та додатки до неї складаються та надаються отримувачу (покупцю) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Відправлення, передавання, одержання, зберігання та організація обігу податкових накладних в електронній формі здійснюються у порядку, визначеному законодавством. Усі податкові накладні, в тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-13, 18 та 20 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у пункті 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та пункті 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (п.2).

Отже, податкова накладна, яка не зареєстрована в ЄРПН, не може бути включена покупцем - платником ПДВ до складу податкового кредиту. Постачальник - платник ПДВ, в свою чергу, повинен відобразити операцію з постачання товарів/послуг, за якою складено податкову накладну, у податковій декларації з ПДВ за звітний (податковий) період, у якому за такою операцією виникло податкове зобов'язання з ПДВ.

Окрім того суд зазначає, що відповідно до п.8. Порядку заповнення податкової накладної податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу отримувача (покупця) цих товарів/послуг у разі відмови постачальника (продавця) товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувач (покупець) таких товарів/послуг має право в порядку, передбаченому пунктом 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника (продавця).

Судом встановлено, що до проведення перевірки і під час усього розгляду справи, з боку позивача до суду так і не надано доказів правомірності віднесення в грудні 2014 року до складу податкового кредиту ТОВ «Одеський коровай» суму податкового кредиту по ПП "НВФ "ТЕХНОТРЕЙД" (код за ) в розмірі 1416,0 грн. з підтвердженням суми оформленою належним чином податковою накладною та суму податкового кредиту по ТОВ «СХІДКОНТРАКТ», код за , на суму ПДВ 29700,00 грн.

01 грудня 2014 року між ТОВ «АГРОПАРТНЕР» (продавець) та ТОВ «Одеський коровай» (покупець) укладено договір №1/12 (т.1 а.с.230-232)про придбання та доставки борошна.

Згідно умов вказаного договору відвантаження товару за Договором від 01.12.2014 №1/12 здійснюється залізничним або іншим видом транспорту (автомуковозами), або без його використання згідно умов СРТ (склад Покупця: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14), згідно правил «Інкотермс-2010». Товар поставляється автомобільним транспортом Продавця. термін дії Договору до 31.12.2015, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

На підтвердження виконання умов вказаного договору з боку позивача надано видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (т.1 а.с.232-257).

З копій видаткових накладених судом встановлено, що продавцем на адресу покупця постачався такий товар як борошно житнє обдирне безтарне.

Суд зазначає, що в усіх видаткових накладних, які надані на підтвердження віднесення спірних суд до складу витрат та податкового кредиту у перевіряємо періоді, відсутні зазначення прізвища, ініціалів, посади та документу на підставі якого дії особа, яка їх підписала в інтересах позивача. Окрім того, у вказаних документах підставою для складання цих накладних визначено договір №01/12 від 01.12.2014 року, в той час, як між позивачем та ТОВ «АГРОПАРТНЕР» (продавець) та ТОВ «Одеський коровай» (покупець) укладено договір №1/12.

З наданих до суду вищевказаних товарно-транспортних накладних судом встановлено, що а в графі «Отримав» відсутні дані про посади, прізвища та ініціали осіб, які прийняли товар. При цьому боку позивача до суду не надано документів, які підтверджують повноваження вказаних осіб на отримання товару в інтересах ТОВ «Одеський коровай».

З акту перевірки судом встановлено, та не заперечувалось позивачем, що суму вартості придбаного у ТОВ «АГРОПАРТНЕР» борошна в розмірі 1300278,00 грн. було враховано в складі собівартості виготовленої продукції та враховано при визначенні фінансового результату за 2015 рік, а податок на додану вартість включено до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду.

Однак, ні доказів використання вищевказаного товару, ні доказів здійснення оплати за нього з боку позивача до суду не надано.

ТОВ «Одеський коровай» (Покупець) та ПП "Світ мікс" (код за )" (Постачальник), укладено Договір від 01.12.2014 року №13 згідно якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця харчові складові (шоколадна та кондитерська глазур, інші добавки для кондитерської та хлібопекарської промисловості) (т.1 а.с.258).

Згідно умов вказаного договору, приймання-передача товару здійснюється за місцем знаходження складу Постачальника: м. Одеса, вул. Успенська, буд.22. Термін дії Договору до 31.12.2015 року .

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору з боку позивача до суду надано видаткові накладні (т.1 а.с.259-266)

З акту перевірки судом встановлено, та не заперечувалось позивачем, що суму вартості придбаних у ПП «Світ мікс» складових в розмірі 313541,66 грн. було враховано в складі собівартості виготовленої продукції та враховано при визначенні фінансового результату за 2015 рік, а податок на додану вартість включено до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду.

З копій видаткових накладених судом встановлено, що продавцем на адресу покупця постачався такий товар як начинки, шоколадно-горіхова маса №79 та ін.

Суд зазначає, що в видаткових накладних (за винятком видаткової накладної від 12.03.2015 року №56), які надані на підтвердження віднесення спірних сум до складу витрат та податкового кредиту у перевіряємо періоді, відсутні зазначення прізвища, ініціалів, посади та документу на підставі якого дії особа, яка їх підписала в інтересах позивача.

Видаткова ж накладна від 12.03.2015 року №56 (т.1 а.с.262) підписана ОСОБА_10, яка діяла на підставі довіреності від 02.03.2015 року №499805/247, однак, копії документу на підтвердження повноважень вказаної особи з боку позивача до суду не надано.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» до суду не надано доказів на підтвердження переміщення товару, в тому числі оформлених належним чином ТТН, хоча за умовами поставки відвантаження товару за Договором від 01.12.2014 №1/12 ТОВ «Одеський коровай» приймає товар на складі Постачальника: м. Одеса, вул. Успенська, буд.22.

Суд зазначає, що ні доказів використання вищевказаного товару, ні доказів здійснення оплати за нього з боку позивача до суду не надано.

05 січня 2015 року між ТОВ «Форвард бейкері груп» (постачальник) та ТОВ «Одеський коровай» (продавець) укладено Договір від 05.01.2015 №1 згідно якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця дріжджі сухі «Fermipan», харчові мастила та харчові поліпшувачі в асортименті (т.1 а.с.267). Згідно умов вказаного договору постачальник поставляє товар на умовах DDP (склад Покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14) у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2000 року). Термін дії Договору до 31.12.2015.

На підтвердження виконання умов вказаного договору з боку позивача надано до суду видаткові накладні (т1 а.с.268-291).

Суму вартості придбаних у ТОВ «Форвард бейкері груп» складових в розмірі 59366,5 грн. було в раховано в складі собівартості виготовленої продукції та враховано при визначенні фінансового результату за 2015 рік, а податок на додану вартість включено до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду.

З копій видаткових накладених судом встановлено, що продавцем на адресу покупця постачався такий товар як швидкорозчинні сухі дріжджі

Суд зазначає, що в видаткових накладних, які надані на підтвердження віднесення спірних суд до складу витрат та податкового кредиту у перевіряємо періоді, відсутні зазначення прізвища, ініціалів, посади та документу на підставі якого дії особа, яка їх підписала в інтересах позивача.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» до суду не надано доказів на підтвердження переміщення товару, в тому числі оформлених належним чином ТТН, хоча за умовами поставки відвантаження товару за Договором від 05.01.2015 №1 з ТОВ «Форвард бейкері груп» (код за ), постачальник поставляє товар на умовах DDP (склад Покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14) у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2000 року).

Суд зазначає, що ні доказів використання вищевказаного товару, ні доказів здійснення оплати за нього з боку позивача до суду не надано.

Як вже зазначалось судом, актом перевірки встановлено, що ТОВ «Одеський коровай» (комітент) укладено Договір комісії №ОК/К-01/12 від 01.12.2014 року з ТОВ «ТД «Булкін» (комісіонер (код за ЄДРПОУ 3929962) про те, що комісіонер зобов'язується за дорученням та за рахунок комітента здійснювати в його інтересах від свого імені на умовах дійсного Договору продаж хлібобулочних та кондитерських виробів. Пунктом 2.8 дійсного Договору визначено, що «при неможливості продажу переданого на комісію Товару, Комісіонер має право повертати та/або продавати черствий товар Комітенту в 100% нереалізованого товару».

Протягом усього розгляду справи позивачем не надано доказів та обґрунтованих пояснень на спростування тверджень відповідача про те, що знищенні зазначених виробів та списанні з балансу підприємства здійснювало коригування податкового кредиту по ПДВ (нараховувались податкові зобов'язання), але не здійснювало коригування витрат.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків акту перевірку від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 про порушення позивачем п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134.п.14.136 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, п.138.1, п.138.2, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI із змінами та доповненнями, в редакції, яка діяла до 01.01.2015, п.5, 6, 7, 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248 із змінами та доповненнями, п.2 ст.3, п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV із змінами та доповненнями, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим у Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 із змінами та доповненнями, п.11.1, п.25.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» із змінами та доповненнями.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Одеський коровай» в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2016 року № та № є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, у розділі 3.6.1 «Дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій» акту перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 встановлено, ТОВ «Одеський коровай» здійснювало експортні операції з продажу товарів (борошно пшеничне з м'яких сортів пшениці, соєві боби, олія соняшникова нерафінована, шрот соняшниковий). У бухгалтерському обліку підприємства експортні операції відображено за субрахунком 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» у кореспонденції з субрахунком 312 «Поточні рахунки в іноземній валюті». Станом на 14.07.2014 року за даними бухгалтерського обліку за субрахунком 362 відсутня дебіторська/кредиторська заборгованість. Загальний обсяг експорту товарів у періоді з 14.07.2014 року по 31.03.2016 року становить 3919415,57 дол. США (89291448,47 грн.), загальна сума отриманої виручки в іноземній валюті за експортований товар становить 3569111,99 дол. США (74035235,14 грн.). ТОВ «Одеський коровай» здійснено повернення отриманої передоплати в сумі 23806,88 дол. США (428518,20 грн.). Інформація про експортні операції у розрізі контрагентів, митних декларацій, оплати та заборгованостей наведена у додатку № А «Дані про виконання експортних контрактів (товар) ТОВ «Одеський коровай» (код за ЄДРПОУ - 39300003) за період з 14.07.2014 по 31.03.2016 року». Станом на 31.03.2016 року за даними проведеної перевірки та бухгалтерського обліку за субрахунком 362 значиться дебіторська заборгованість в сумі 374110,46 дол. США (8900349,72 грн.; дата виникнення - 17.11.2015 року; законодавчо встановлений граничний термін надходження валютної виручки 15.02.2016 року) за контрактом від 01.09.2015 року № SB-B/0109-15, укладеним з нерезидентом «ANSERCONE ENTERPRISE LP» (Покупець, Сполучене Королівство). На підставі таких документів: зовнішньоекономічні контракти, МД, акти прийому-передачі товару, виписки уповноважених банків з додатками та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 312, 362 - даною перевіркою за період з 14.07.2014 року по 31.03.2016 року встановлено порушення законодавче встановлених термінів розрахунків, передбачених ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті" та Постановою Правління Національного банку України від 03.09.2015 № 581«Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» із змінами та доповненнями, за експортним контрактом від 01.09.2015 року № SB-B/0109-15, укладеним з компанією «ANSERCONE ENTERPRІSE LP» (Покупець, Сполучене Королівство) щодо продажу товару - соя насипом, внаслідок чого станом на 16.02.2016 року виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 374110,46 дол. США, що еквівалентно 10032924,24 грн. До перевірки ТОВ «Одеський коровай» надано лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 26.02.2016 року № 4102-10/57, яким відмовлено ТОВ «Одеський коровай» у наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за Контрактом від 01.09.2015 № SB-B/0109-15, укладеним з нерезидентом «ANSERCONE ENTERPRІSE LP» (Покупець, Сполучене Королівство). За період з 14.07.2014 по 31.03.2016 року ТОВ «Одеський коровай» не здійснювало імпортні операції з придбання товарів, робіт та послуг. Перевіркою дотримання порядку та строків декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами, встановлено наступне.

Станом на 01.04.2016 року за даними проведеної перевірки та бухгалтерського обліку ТОВ «Одеський коровай» за експортним контрактом від 01.09.2015 року № SB-B/0109-15, укладеним з нерезидентом «ANSERCONE ENTERPRІSE LP» (Покупець, Сполучене Королівство), виникла прострочена дебіторська заборгованість у сумі 374110,46 дол. США, яка підлягала декларуванню у п.5 розділу ІІІ Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами. В порушення вимог ст.9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями) та ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 року № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами» ТОВ «Одеський коровай» не проведено декларування валютних цінностей станом на 01.04.2016 року.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконаних зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 170,00 грн. за порушення ст.9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями) та ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами» (а.с.28) та податкового повідомленні-рішення від 11.08.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконаних зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 1354444,77 грн., за порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями (т.1 а.с.26), суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України. Національний банк України гарантує таємницю інформації, зазначеної в пункті 1 цієї статті, відповідно до положень статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність"

Статтею 1 ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 року № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами» суб'єктам підприємницької діяльності України, незалежно від форм власності, у десятиденний строк: продекларувати у Національному банку України наявність (або відсутність) з визначенням сум усіх належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, в тому числі одержаних у результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України; подати Головній державній податковій інспекції України декларацію щодо сум на їх рахунках у банках та інших іноземних фінансових установах, а також щодо сум надходжень валютних цінностей у вигляді доходів (дивідендів), одержаних у результаті здійснення підприємницької діяльності за межами України. Надалі декларування суб'єктами підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, наявності належних їм валютних цінностей, які знаходяться за межами України, здійснюється щоквартально. Національному банку України та Головній державній податковій інспекції України забезпечити суворе збереження таємниці щодо одержаної інформації.

Станом на 31.03.2016 року за даними проведеної перевірки та бухгалтерського обліку за субрахунком 362 значиться дебіторська заборгованість в сумі 374110,46 дол. США (8900349,72 грн.; дата виникнення - 17.11.2015 року; законодавчо встановлений граничний термін надходження валютної виручки 15.02.2016 року) за контрактом від 01.09.2015 року № SB-B/0109-15, укладеним з нерезидентом «ANSERCONE ENTERPRISE LP» (Покупець, Сполучене Королівство). Вказана обставина не заперечується позивачем.

Як встановлено судом, вказана заборгованість виникла у зв'язку із укладенням 01 вересня 2015 року між позивачем та компанією «ANSERCONE ENTERPRISE LP» контракту №SB-B/0109-15 згідно умов якого продавець зобов'язується продати, а покупець - прийняти та оплатити товар - сою насипом, країна походження - Україна, врожай 2015 року (т.2 а.с.86-88).

На виконання умов контракту від 01.09.2015 року №SB-B/0109-15 здійснена поставка товару згідно митних декларацій від 17.11.2015 року №508040001/2015/003347 (т.1 а.с.89).

За товар, поставка якого відбулась за МД від 17.11.2015 року №508040001/2015/003347, заборгованість нерезидента перед позивачем складає 374110,46 доларів США.

Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації (z0374-12)) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Статтею 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначено, що строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку в Україні є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку України), що визначено Положенням про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, яке затверджене Указом Президента України від 31 травня 2011 року № 634/2011.

Механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" ( 185/94-ВР ) строків проведення розрахунків за такими операціями (далі - встановлені строки) визначений Порядком продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року № 1409.

Пунктом 3 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями визначено, що висновок стосовно віднесення операцій резидента до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, та продовження встановлених строків (далі - висновок) видається Мінекономрозвитку.

Відповідно до п.5 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями датою подання документів, на підставі яких видається висновок, вважається дата їх реєстрації в Мінекономрозвитку. Строк продовження розрахунків не може починатися раніше дати реєстрації в Мінекономрозвитку зазначених документів.

Як встановлено судом, враховуючи те, що на момент сплину 90-денного строку валютного контролю, нерезидент не мав змоги розрахуватись з позивачем, ТОВ «Одеський коровай» звернулось до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з листом-зверненням про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (вх. Мінекономрозвитку № 07/9443-16 від 15 лютого 2016 року) на який отримало рішення №4102-10/57 від 26.02.2016 про відмову у наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015 року (т.2 а.с.91).

Суд зазначає, що датою реєстрації Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України листа-зверненням про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями є 15.02.2016 року, а граничним термін сплати - 15.02.2016 року.

Вважаючи зазначені в листі висновки необґрунтованими, а рішення про відмову протиправним, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та законних інтересів та вказане питання було предметом розгляду у справі № 826/8119/16 (т.2 а.с.92-96).

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 23.12.2016 року у справі № 826/8119/16 (а.с.75-79), яка рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року залишена без змін (т.2 а.с.80-85) адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський Коровай» задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення №4102-10/57 від 26.02.2016 про відмову у наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015; зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України видати товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський Коровай» висновок щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015 відповідно до митної декларації від 17.11.2015 №508040001/2015/003347 на 360 днів з моменту оформлення митної декларації.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на передчасність нарахування штрафної санкції за порушення дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій в даному випадку, оскільки станом на дату проведення перевірки відповідного рішення про продовження строків проведення розрахунків Міністерства економічного розвитку і торгівлі України не було прийнято.

Однак, оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2016 року у справі № 826/8119/16, яка набрала законної сили 31.01.2017 року зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України видати товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський Коровай» висновок щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015 відповідно до митної декларації від 17.11.2015 №508040001/2015/003347 на 360 днів з моменту оформлення митної декларації, зважаючи на положення ст. 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 11.08.2016 року № та № - підлягають скасуванню.

У розділі 3.7.4 «Контрольовані операції» акту перевірки від 02.08.2016 року №233/15-32-14-01/39300003 встановлено, що ТОВ «Одеський коровай» здійснювало в перевіреному періоді господарські операцій, які підпадають під визначення контрольованих, а саме, підприємство позивача мало взаємовідносини з підприємствами - нерезидентами, проведені операції з якими підпадають під визначення контрольованих, в тому числі: «Raras-Met» SRL (Moldova), LAUFFER S.A. (Switzerland), Lauffer International, SLU (Andorra). Зазначені контрагенти входять до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України. Так, обсяги здійснених експортних господарських операцій з кожним контрагентом за 2015 рік, визначені за правилами бухгалтерського обліку (Дт 362) склали, відповідно: «Raras-Met» SRL (Moldova) - 11228347 грн.; LAUFFER S.A. (Switzerland) - 6925702 грн.; Lauffer International, SLU (Andorra) - 37666828 грн. В ході проведення перевірки встановлено також, що Швейцарська Конфедерація була виключена з переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015року №977-р.

Проведеною перевіркою встановлено, що обсяг здійснених експортних операції ТОВ «Одеський коровай» з LAUFFER S.A. (Switzerland) за період з 12.05.2015 по 30.06.2015 склав 6925702 грн., тобто більше 5 мільйонів гривень, здійснених під час, коли Швейцарська Конфедерація була включена до вищезазначених переліків держав (територій). Таким чином, господарські операції, здійснені між ТОВ «Одеський коровай» та LAUFFER S.A. (Switzerland) підпадають під визначення контрольованих. Проведеною перевіркою встановлено також, що господарські операції, здійснені між ТОВ «Одеський коровай» та «Raras-Met» SRL (Moldova), ТОВ «Одеський коровай» та Lauffer International, SLU (Andorra) підпадають під визначення контрольованих, так як обсяг господарських операцій платника податків з кожним з контрагентів, передбаченого п.п.39.2.1.7 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 Кодексу більше 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний 2015 звітний рік, а Республіка Молдова та Князівство Андорра були включені до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України протягом 2015 року. Таким чином, враховуючи викладене, здійснені господарські операції між ТОВ «Одеський коровай» та контрагентами - нерезидентами «Raras-Met» SRL (Moldova), Lauffer International, SLU (Andorra) та LAUFFER S.A. (Switzerland) визнаються контрольованими. ТОВ «Одеський коровай» до органу ДФС 04.05.2015 подано Звіт про контрольовані операції (звітний новий) та Додаток №1 до Звіту Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях, в якому зазначено лише одного контрагента - нерезидента, щодо якого зазначено відомості про контрольовані операції - Lauffer International, SLU (Andorra) з загальною сумою контрольованих операцій в розмірі 37797969,00 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, перевіряючі дійшли висновку, що на порушення п.п.39.4.2 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України ТОВ «Одеський коровай» не задекларовано контрольовані операції в сумі 18154 049 грн., в тому числі: - «Raras-Met» SRL (Moldova) - 11228347 грн., LAUFFER S.A. (Switzerland) - 6925702 грн.

Суд зазначає, що позивачем не заперечується той факт, що операції з «Raras-Met» SRL (Moldova), LAUFFER S.A. (Switzerland) підпадають під категорію контрольовані.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 719228,00 грн., з яких за податковим зобов'язанням - 479485,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 239743,00 грн. за порушення п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України (т.1 а.с.24), суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є:

а) господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами; з нерезидентами, зареєстрованими у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.

Для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованим є господарські операції, що впливають на об'єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включено до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Визначені господарські операції визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

- річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

- обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

З урахуванням положень п.п.39.2.1.2 п.п.39.2.1 п.39.2 статті 39 Податкового кодексу України, для визнання господарських операцій платника податків з контрагентами - нерезидентами контрольованими, застосовується затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій), чинний на час здійснення таких господарських операцій, за умови дотримання вартісного критерію, встановленого п.п.39.2.1.7 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.37 Кодексу.

Для визначення обсягу господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, передбаченого п.п.39.2.1.7 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.37 Кодексу (більше 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік, враховується тільки обсяг господарських операцій з таким контрагентом, здійснених під час, коли відповідна країна була включена до вищезазначених переліків держав (територій).

Згідно з п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України «Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису».

Форма та Порядок складання Звіту про контрольовані операції затверджені наказом Міністерства фінансів від 18.01.2016 №8, зареєстрованим в Мін'юсті 04.02.2016 року за №187/28317.

Загальні вимоги та порядок подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку наведено в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 «Про подання електронної податкової звітності», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за №320/15011.

У адміністративному позові представник позивача стверджує, що звіт про контрольовані операції за 2015 рік був зданий ТОВ «Одеський коровай» 26.04.2016 року на паперовому носії в зв'язку з технічним збоєм програми «M.E.DOC», про що свідчить лист вих. № 2604/2016 від 26.04.2016 з відміткою Канцелярії ДПІ Малиновського районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. Вказана обставина підтверджується наданою з боку позивача копією відповідної заяви (т.2 а.с.109).

З вказаного звіту вбачається, що до контрагентів операції з якими позивачем було віднесено до таких, які підпадають під визначення контрольованих віднесено: Raras-Met» SRL, LAUFFER S.A., Lauffer International, SLU, EXPERTOS VENTURE LP, ANSERVCONE ENTERPRISE LP (т. 1 а.с. 110).

Також у позові представник позивача вказує, що головним бухгалтером 04.05.2016 року направлено в ДПІ Малиновського районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області «Новий звітний» Звіт про контрольовані операції за 2015 рік за допомогою програми «M.E.DOC» в електронному вигляді.

Фактично, позивачем не заперечується викладені в акту перевірки обставини про те, що ТОВ «Одеський коровай» до органу ДФС 04.05.2015 року подано Звіт про контрольовані операції (звітний новий) та Додаток №1 до Звіту Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях, в якому зазначено лише одного контрагента - нерезидента, щодо якого зазначено відомості про контрольовані операції - Lauffer International, SLU (Andorra) з загальною сумою контрольованих операцій в розмірі 37797969,00 грн.

При цьому обґрунтовуючи протиправність висновки в акті перевірки про порушення ТОВ «Одеський коровай» п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України позивач зазначає, що 05.05.2016 року ТОВ «Одеський коровай» до ДПІ Малиновського районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було направлено лист про анулювання звітів ( вих. № 05- 05/16 від 05.05.2016р).

З матеріалі справи судом встановлено, що 01 липня 2016 року ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області отримано від ТОВ «Одеський коровай» листа за вих. №5-05/16 від 01.05.2016 року у якому позивач просив анулювати Звіт про контрольовані операції за 2015 рік з додатком №1 до звіту про контрольовані операції за 2015 рік. У вказаному листі також зазначено, що у зв'язку із технічним збоєм програмного забезпечення по незалежним від підприємства обставина були відправлені вказані звіти: реєстраційний номер , , , (т. 1 а.с.108).

Суд не приймає до уваги твердження позивача як на підставу для скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року № вищевказаний лист вих. №5-05/16 від 01.05.2016 року, оскільки по перше, у ньому позивач не конкретизує які саме звіти він просить анулювати, по друге, позивачем не дотримано порядок подання уточнень до звіту про контрольовані операції, який визначений п.п. 39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України, по третє, лист про анулювання звіту подано під час проведення перевірки.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період; уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду. Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктом 120.3 статті 120 цього Кодексу. Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати уточнюючий звіт про контрольовані операції.

В свою чергу відповідно до п.п.2,3 Порядку складання Звіту про контрольовані операції затвердженого наказом Міністерства фінансів від 18.01.2016 року №8, зареєстровано в Мін'юсті 04.02.2016 року за №187/28317 визначено, що звіт подається до 01 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому Звіті інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: Звіт з позначкою «звітний новий» у разі подання нового Звіту про контрольовані операції до 01 травня року, що настає за звітним; Звіт з позначкою «уточнюючий» (далі - уточнюючий Звіт) у разі його подання після 01 травня року, що настає за звітним. Звіт з позначкою «звітний новий» та уточнюючий Звіт повинні містити повну інформацію про контрольовані операції за звітний рік, як передбачено при складанні основного Звіту (Звіту з позначкою «звітний»).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Одеський коровай» в частині визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2016 року № є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Одеський коровай» підлягають частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконаних зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 1354444,77 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.08.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконаних зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 170,00 грн. за порушення ст. 9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями) та ст. 1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой