Справа № 814/428/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
21 квітня 2017 року Справа № 814/428/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1 , пр. відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), м. Бердянськ, Запорізька область, 71108

доВійськової частини - НОМЕР_1 , АДРЕСА_3

провизнання наказу від 23.01.2017р. № 37,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказу № 37 від 23.01.2017 року « Про результати службового розслідування за фактом неприбуття до місця служби без поважних причин капітана- ОСОБА_4 » протиправним в цілому і його скасування.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він з`явився до місця службу в установлений строк, а до штабу добратись не міг з поважних причин, а тому службове розслідування проведено необ`єктивна і упереджено.
Відповідач надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неявку без поважних причин на службу.
Заслухав пояснення представників сторін, свідка, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:
Наказом командувача Військово-Морських Сил України № 183 від 12.01.2016 капітана ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 .
Командиром військової частини НОМЕР_2 видано припис № 3 від 07.01.2017 щодо вибуття позивача до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Строк прибуття 10.01.2017.
13.01.2017 позивач надав пояснення, в яких зазначив, що він 09.01.2017 року прибув на КПП с. Луначарське до місця служби, де повідомив чергового КПП ОСОБА_5 , який сказав, що офіцерів немає, оскільки вихідний день. 10.01.2017 позивач о 8:08 прибув на КПП, де черговий дав телефон заступника з морської десантної підготовки капітана ОСОБА_6 , який в ході розмови повідомив позивачу, що йому необхідно прибути до м. Миколаєва. 10,11.01.2017 квитків на автобус до м. Миколаєва не було, вечірні рейси були відмінені. 12.01.2017 позивач придбав квиток на 11:20 годину та у 20.:10 прибув до м. Миколаєва, про що попередив по телефону лейтенанта ОСОБА_7 .
У наказі командира військового частини НОМЕР_1 № 12 від 17.01.2017 року зазначено, що вважати таким, що посаду заступника начальника штабу прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2017 за № 27 призначено службове розслідування щодо неприбуття до нового місця служби капітана ОСОБА_4 .
За результатами службового розслідування, наказом № 37 від 23.01.2017 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неприбуття до місця служби без поважних причин та оголошено сувору догану, позбавлено премії за січень 2017 в повному обсязі та зменшено щомісячну додаткову грошову винагороду за січень 2017році.
В судовому засіданні представник позивача пояснив, що при вибутті із військової частини НОМЕР_2 йому було пояснено, що необхідно прибути у с. Луначарське, Бердянського району, Запоріжської області, де находиться в/ч НОМЕР_2 .
Позивач надав суду довідку від 27.03.2017 року, підписану ТВО начальником штабу ОСОБА_8 , в якій зазначено, що позивача було повідомлено прибути до с. Луначарське Бердянського району Запорізької області, за місцем дислокації частини.
В судовому засіданні представник відповідача суду пояснив, що позивач з`явився на службу 13.01.2017 після ранкового шикування військової частини, оскільки на ранковому шикуванні його не було, про що зазначено в акті службового розслідування.
Представники відповідача надали суду витяг з наказу № 1 від 12.05.2014 року, в якому зазначено, що 501 окремий батальйон морської піхоти м. Керч передислоковано до АДРЕСА_4 , на фонди 79 окремої аеромобільної бригади, у додатку до наказу від 19.08.2014 року зазначено, що умовне найменування в/ч НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .
В судовому засіданні представник відповідача суду пояснив, що постійне пункт дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_5 знаходиться табірний збір для відновлення боєздатності.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , повідомив суду, що довідка від 27.03.2017 року, яка надана позивачем суду на підтвердження того, що позивачу необхідно їхати до в/ч НОМЕР_4 до м. Бердянськ, не видавалась та не зареєстрована у журналах реєстрації довідок військової частини.
Позивач надав суду довідку від 22.02.2017 року Бердянської автостанції, видану ст. касиром ОСОБА_10 про те, що з 09.01.2017 по 11.01.2017 року включно автобус-Бердянськ-Миколаїв в рейс не слідував, в зв`язку з погодними умовами.
Відповідач надав суду довідку Бердянської АС, підписану начальником, від 10.04.2017 року, в якій зазначено, що 10.01.2017 рейс № 23 «Маріуполь-Миколаїв» час відправлення 11-20 в рейс слідував, 11.01.2017 рейс № 56 «Маріуполь-Миколаїв» час відправлення 11:20, рейс № 2870»Донецьк-Одеса» (через Миколаїв), час відправлення 18:45 в рейс слідував, 12.01.2017 рейс № 23 «Маріуполь-Миколаїв» час відправлення 11:20, рейс № 3502 « Донецьк-Одеса» (через Миколаїв), час відправлення 18:45, в рейс слідував. Чи були вільні місця при відправленні автобусів, автостанція не може надати достовірні дані, оскільки рейси є транзитними та формуються на інших автостанціях.
Також відповідач надав довідку від 17.03.2017 № 13 Запорізької дирекції залізничних перевезень станція Бердянськ про те, що 09.01.2017 року з вокзалу ст. Бердянськ здійснювалось відправлення потягів № 6850 Бердянськ-Запоріжжя відправленням л 10-25 вільні місця були, № 6842 Бердянськ-Запоріжжя відправленням о 23-30 вільні місця були.
Відповідно до п.14,16 Закону України « Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України « № 548 від 24.03.1999 із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Пунктом 26 Статут внутрішньої служби Збройних сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно із Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551 від 24.03.1999(п.68) на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: як сувора догана.
Дисциплінарним статутом Збройних Сил України передбачено ( п.п.83,86), що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
В судовому засіданні представником відповідача було пояснено суду, чому було обране такий вид дисциплінарного стягнення, як сувора догана, оскільки позивач є капітаном- заступником начальника штабу, який повинен бути прикладом для підлеглих та виконувати військову дисципліну.
Відповідно до п.31.6 Наказу Мінстра оборони України № 260 від 11.06.2008 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю: за невихід на службу без поважних причин. Згідно з п.10 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра Оборони України № 595 від 15.11.2010 10 командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби. Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.
Позивач посилається на те, що відповідачем проведено службове розслідування упереджено , без отримання довідок з вокзалу та автобусної станції в порушення п. 2.1. Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністества оборони України № 92 від 15.03.2004, яким передбачені права особи, які проводять службове розслідування, а саме: отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.
Права особи, яка проводить службове розслідування- це ті можливості, якими він може скористатись, а може не скористатись при проведення службового розслідування, вони не є обов`язком, це його певні дискреційні повноваження.
Позивач відповідно до п.14 Статуту внутрішньої служби Збройних сил повинен був звернутись до свого безпосереднього начальника та з`ясувати, де знаходить постійний пункт дислокації військові частини, в яку він переводиться. Відповідач надав докази на спростування доводів позивача, що протягом 9-11 січня 2017 року відбувався рух потягів та автобусів до м. Миколаєва. Позивач приїхав до м. Миколаєва 12.01.2017 року о 20-10, про що повідомив ОСОБА_7 , але на ранкове шикування військової частини 13.01.2017 року не прийшов, що також підтверджує, що позивач не виконує військову дисципліну.
Позивач, всупереч ст.71 КАС України, не довів суду, що наказ № 37 від 23.01.2017 є протиправними, тому з урахуванням викладеного, суд вважає, що до нього правомірно застосовано дисциплінарне стягнення, тому позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, тому позов задоволенню не підлягає.
Судовий збір по справі відсутній.
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 26.04.2017р.