Справа № 809/186/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року № 876/4113/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Урядка Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення відповідача № 2464-13 від 20.09.2016 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 2830, 63 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області № 2464-13 від 20.09.2016, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 2830,63 грн.

Стягнуто з Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Долинська ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області, подавши на неї апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачу належить на праві власності об'єкт нерухомості, а тому податковим органом обґрунтовано визначено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік. Суд першої інстанції не врахував, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII визначено особливий порядок прийняття рішень органів місцевого самоврядування щодо встановлення місцевих податків, зокрема податку на нерухомість, відмінного від земельного податку. Оскільки вказаний Закон набув чинності з 01.01.2015 та ним не передбачено того, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у 2015 році не сплачується, то у спірному випадку базовим податковим періодом для сплати даного податку є 2015 рік.

Апелянт просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.09.2016 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нерухоме майно - житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 232,4 кв.м, житлова площа 187,8 кв.м.

Відповідно до рішення Долинської міської ради № 151 від 28.02.2008 будинок позивача, що розташований в АДРЕСА_1, площею 235,5 кв.м., переведено з нежитлового в житловий, та надано дозвіл на реконструкцію приміщення під житловий будинок.

Відповідно до рішення Долинської міської ради № 1808-43/2010 від 31.03.2010 затверджено містобудівне обґрунтування, розташування і параметри житлового будинку в АДРЕСА_1.

20.09.2016 Долинською ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області на підставі підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № 2464-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік в розмірі 2830,63 грн.

Підставою для прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення було рішення Долинської міської ради № 1876-57/2015 від 29.01.2015, яким передбачено встановлення на 2015 рік ставки податку для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

30.09.2016 ОСОБА_1 оскаржив податкове повідомлення-рішення № 2464-13 від 20.09.2016 в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення № 3175/10/09-19-10-04-14 від 16.11.2016 та рішення № 13355/К/99-99-11-02-01-14 від 12.12.2016, якими оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, прийшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача № 2464-13 від 20.09.2016 прийняте з порушенням вимог податкового законодавства, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи», що набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни щодо оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, яке відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України належать до місцевих податків.

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Статтею 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 71-VІІІ від 28 грудня 2014 року рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

При цьому Законом України №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року лише рекомендовано органам місцевого самоврядування вчинити певні дії, в той час як згідно з підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відтак, виконуючи рекомендацію Закону України № 71-VІІІ від 28 грудня 2014 року та приймаючи рішення про встановлення місцевих податків та зборів, орган місцевого самоврядування зобов'язаний дотримуватись обов'язкових приписів статті 12 Податкового кодексу України. До того ж, підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України визначено принцип стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Як видно з матеріалів справи, Долинська міська рада лише 29.01.2015 прийняла рішення «Про встановлення ставки податку на майно» №1876-57/2015, згідно якого на 2015 рік встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у розмірі 1 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об`єктів нежитлової нерухомості.

Також рішенням Долинської міської ради № 1876-57/2015 від 29.01.2015 для об`єктів житлової нерухомості встановлено пільгу зі сплати податку, зокрема база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 300 кв.м.; для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток),- на 320 кв.м.

На підставі системного аналізу вказаних вище законодавчих норм та обставин справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймаючи рішення «Про встановлення ставки податку на майно» № 1876-57/2015 від 29.01.2015, Долинська міська рада не дотрималась вимог, передбачених підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 та підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України в частині дотримання принципу стабільності та в частині офіційного оприлюднення рішення про встановлення місцевих податків та зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, а тому застосування податковим органом положень статті 266 ПК України та рішення Долинської міської ради № 1876-57/2015 від 29.01.2015 з метою оподаткування належного позивачу об'єкта нерухомого майна не може мати місце у 2015 році.

Крім того, підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

У справі встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем 20.09.2016, тобто з порушенням вимог статті 266 Податкового кодексу України щодо строку надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення платнику податку.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 2464-13 від 20.09.2016 винесено відповідачем з порушенням вимог податкового законодавства, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 809/186/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 28.04.2017.