Справа № 817/2480/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2017 р.Р і в н е 817/2480/16
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 8792,10грн.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Справу просив розглядати без участі представника податкового органу.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

24.04.2017 представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням у судовому засіданні в Березнівському районному суді Рівненської області.

У поданих до суду письмових запереченнях відповідач вказав, що контролюючий орган будь-яких документів, визначених п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відносно відповідача самому відповідачу не вручав та не надсилав. Зазначив, що податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виникла податкова заборгованість, а також податкової вимоги відповідач не отримував і не знав про їх наявність. Також, вказав, що йому не надсилались позовна заява з доданими матеріалами за дійсною адресою реєстрації (проживання). Відтак, проти адміністративного позову заперечив і просив відмовити у його задоволенні повністю.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин, з урахуванням вимог ч.6 ст.12, ч.1 ст. 41 та ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, та без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг в загальній сумі 8792,10 грн., в тому числі зі сплати податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лікзасобів, дозволених для виробництва) у сумі 6044,57 грн. та зі сплати мита за товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами в сумі 2747,53 грн., що виник на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 03.07.2015 № , № .

З метою погашення податкового боргу позивачем для відповідача було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 20.10.2016 № 57-17.

Дані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога вважаються врученими відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: довідкою про стан розрахунків з бюджетом по громадянину ОСОБА_1 згідно карток особових рахунків на 19.12.2016 (а.с.4), довідкою про відсутність відкритих рахунків в установах банків у відповідача (а.с.5), розрахунком виникнення податкової заборгованості відповідача по нарахованих (донарахованих) сумах згідно карток особових рахунків (а.с.6-7), корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 20.10.2016 № 57-17 з доказами її надіслання (вручення) платнику податків (а.с.8-9), податковими повідомленнями-рішеннями форми "Р" від 03.07.2015 № , № з доказами їх надіслання та вручення платнику (а.с.10), актом від 03.07.2015 №21/5/17-00-17-03-10/НОМЕР_3 про неповернення акта невиїзної документальної перевірки від 01.07.2015 № н29/5/17-00-17-03-10/НОМЕР_3 та його непідписання громадянином ОСОБА_1 з доказами надіслання (вручення) платнику(а.с.10), витягом з картки особового рахунку платника податків (а.с.11-14).

З огляду на вищезазначене, судом не приймаються твердження відповідача про ненадіслання та неотримання ним будь-яких документів, визначених п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки відносно відповідача, податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виникла податкова заборгованість, податкової вимоги, а також позовної заяви з доданими матеріалами.

Матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем вказаних документів за адресою: вул.Рівненська, 6/79,м.Костопіль, Костопільський район, Рівненська область,35000, яка визнається самим позивачем як дійсна адреса його реєстрації (проживання) (а.с.8-9,10,15).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу положень п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, у встановлений строк, відповідачем не сплачено узгоджену суму грошового зобов'язання у загальній сумі 8792,10 грн.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як закріплено у пункті 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на наступне.

Відповідно до частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

При цьому, питання правомірності проведення документальної перевірки, прийняття податкових повідомлень, за якими відповідні грошові зобов'язання нараховані, не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень про нарахування відповідних зобов'язань не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

В силу вимог частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_3) податковий борг в загальній сумі 8792,10 (вісім тисяч сімсот дев'яносто дві гривні 10 коп.), в тому числі зі сплати податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів (крім ПДВ від операцій з ввезення лікзасобів, дозволених для виробництва) у сумі 6044,57 грн. та зі сплати мита за товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами в сумі 2747,53 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.