Справа № 465/5636/16-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Справа № 876/3865/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Франківського районного суду міста Львова з адміністративним позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради №264 від 08.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що веранда була побудована попереднім власником, тому у її діях відсутня вина та склад правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Засідання адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради проводилось без її присутності, про час та місце розгляду справи її не було повідомлено. Майстер ЛКП «Затишне» ОСОБА_2 не пред'явив ніяких підтверджуючих документів, які б свідчили про наявність повноважень складати протокол про адміністративне правопорушення та не роз'яснив їй права та обов'язки.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 30.08.2016 року майстром ЛКП «Затишне» ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 13, про те, що власницею квартири АДРЕСА_1 самочинно влаштовано веранду з квартири АДРЕСА_1 зі сторони дворового фасаду, за що передбачена відповідальність встановлена ст. 152 КУпАП.

08.09.2016 року адміністративною комісією при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради розглянуто даний протокол та винесено постанову № 264 за ст. 152 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 1360 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність такого рішення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Згідно ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою та другою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

При вирішенні спору, суд першої інстанції правильно виходив з вимог підпункту 20.1.31 пункту 20.1 «Правил благоустрою м. Львова», затверджених 21.04.2011 року ухвалою Львівської міської ради № 376, яким передбачено, що відповідно до п. 44 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» накладаються стягнення, передбачені ст.ст. 82, 152 КУпАП за порушення вимог цих Правил, а саме за: самовільне захоплення території (частини території) об'єкта благоустрою м. Львова.

Факт порушення позивачем підпункту 20.1.31 пункту 20.1 «Правил благоустрою м. Львова» встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 13 від 30.08.2016 року, ОСОБА_1 була присутньою при складанні такого, останній роз'яснено ст. 63 Конституції України та її права передбачені ст. 268 КУпАП. Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачу було відомо про вчинення нею адміністративного правопорушення та подальший механізм розгляду протоколу та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи наявність порушення, відповідач дійшов вірного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність оскаржуваної постанови адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради №264 від 08.09.2016 року.

Із врахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2017 року у справі № 465/5636/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

В.В. Гуляк

Повний текст виготовлено 3 травня 2017 року.