Справа № 814/339/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
04 травня 2017 року Справа № 814/339/17
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Єрзікова О.М., пр. позивача ОСОБА_1 , пр. відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_3 , АДРЕСА_1

до АДРЕСА_2

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаБратський районний військовий комісаріат Миколаївської області, АДРЕСА_3
провизнання дій протиправними, стягнення коштів в сумі 10783,93 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії в частині невиплати компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3770,45 грн., грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік в розмірі 7013,48 грн., стягнення невиплаченої компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3770,45 грн., грошову допомогу на оздоровлення за 2016 в розмірі 7013,48, а всього 10783,93 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що при звільненні з нього було стягнуто податок на доходи фізичних осіб в сумі 3770,45 грн. та не виплачена допомога на оздоровлення в сумі 7013,48 грн. відповідно до Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідач надав заперечення проти позову, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки кадровою службою Братського РВК було несвоєчасно подано документи на звільнення позивача з лав Збройних сил України, тому йому не було компенсовано податок з доходів фізичних осіб. Підставою для надання грошової допомоги повинен бути рапорт військовослужбовця, оскільки позивач не підстав у 2016 році, тому підстав для виплати допомоги на оздоровлення немає.
Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача : Братський районний військовий комісаріат Миколаївської області надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у запереченнях.
Заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, суд встановив:
Позивач був призваний у Збройні Сили України по мобілізації з 19.03.2014 року на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303.
Наказом військового комісара Братського районного військового комісаріата від 06.04.2016 № 6 ОСОБА_3 , заступника військового комісара-начальника відділення комплектування Братського районного військового комісаріата Миколаївської області звільнено в запас з військової служби.
Відповідач у листі-відповіді № 4/7005 від 03.08.2016 позивачу зазначив, що за березень 2016 з грошового забезпечення були здійснено утримання в сумі 2188,20 грн., з яких 2019,88 грн. податок на доходи фізичних осіб. За квітень 2016 з грошового забезпечення позивача було здійснено утримання в сумі 1896,45грн., з яких 1750,57 податок на доходи фізичних осіб. Також зазначено, що в зв`язку з тим, що кадровою службою ІНФОРМАЦІЯ_2 було несвоєчасно подано документа на звільнення військовослужбовця із лав Збройних Сил України, позивачу не було компенсовано податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 3770,45 грн. Грошова допомога на оздоровлення за 2016 рік в сумі 7013,48 не була виплачена, в зв`язку з відсутністю наказу військового комісара Братського районного військового комісаріату.
Відповідно до п.168.5 ст.168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Компенсація податку з доходів фізичних осіб передбачена Податковим Кодексом України є соціальною гарантією, що забезпечує задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Таким чином, відповідач повинен був компенсувати суму утриманого з нього податку з доходів фізичних осіб за березень квітень 2016 року в повному обсязі в сумі 3770,45, тому позовні вимоги в цій частині належить задовольнити.
Посилання відповідача на те, що кадровою службою Братського РВК було несвоєчасно подано документи на звільнення позивача з лав Збройних сил України, тому йому не було компенсовано податок з доходів фізичних осіб, не приймається судом до уваги, оскільки позивач будучи військовослужбовцем мав право на компенсацію, тому своєчасне ненадання документів не може позбавити набутого ним права та не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
09.08.2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою, чому йому при звільненні не була виплачена грошова допомога на оздоровлення в сумі 7013,48 за 2016 рік.
26.08.2016 Братський РВК Миколаївської області надав позивачу відповідь, в якій зазначив, що підставою для наказу на виплату грошової допомоги на оздоровлення є рапорт (заява) на виплату грошової допомоги на оздоровлення, позивачем такий рапорт у 2016 не подавався. Крім того, в квітні 2016 року позивач був звільнений в запас, права на отримання грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік не набув відповідно до вимог п.30.2 Інструкції, оскільки розрахунок компенсації за невикористану відпустку 2016 склав лише 11 днів, що недостатньо для надання першої частини щорічної основної відпустки.
Згідно зі ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» N 2011-XII від 20.12.1991військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам N 260, 11.06.2008, затвердженої наказом Міністра оборони України п.30.1-30.2 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік) або без вибуття у відпустку (за їх заявою протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Таким чином грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби, які набули право на щорічну основну відпустку , та без вибуття у відпустку за їх заявою на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Позивач протягом січня-квітня 2016 року, до звільнення в запас із військової служби із рапортом до командира ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертався, тому не було підстав для командира ІНФОРМАЦІЯ_3 для прийняття наказу для надання йому грошової допомоги на оздоровлення.
Посилання позивач на те, що допомога на оздоровлення є видом грошового забезпечення та відповідно до п.1.10 Інструкції позивач має право звернутись за її стягненням протягом трьох років не приймається судом до уваги, оскільки позивачем був порушений алгоритм дій передбачений Інструкцією, із заявою про виплату допомоги на оздоровлення він до 06.04.2016 року не звертався, тому немає правових підставі для виплати йому допомоги на оздоровлення.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи і ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, позов належить задовольнити частково.
Керуючись статтями 11, 71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині невиплати ОСОБА_3 компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3770,45 грн.
3. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 невиплачену компенсацію податку з доходів фізичних осіб в розмірі 3770,45 грн. (три тисячі сімсот сімдесят гривень 45 коп.).
4. В решті позову відмовити.
5. Присудити на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 320 грн. (триста двадцять гривень), сплачений квитанцією № 51 від 15.02.2017 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 10.05.2017р.