Справа № 2-а-7675/10/1470
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2012 р.Справа № 2-а-7675/10/1470

Категорія:8.1.5Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Алєксєєва В.О.

ОСОБА_1

при секретарі Гарник А.С.

з участю: представника прокуратури Одеської області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року у справі за позовом прокурора Корабельного району м. Миколаєва Миколаївської області в інтересах Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Миколаївській області до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 про стягнення фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року прокурор Корабельного району м. Миколаєва Миколаївської області в інтересах Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової адміністрації в Миколаївській області звернувся до суду з позовом до субєкта підприємницької діяльності (далі СПД) ОСОБА_3 про стягнення фінансових санкцій у сумі 18 478,11 грн., вказуючи, що відповідачем самостійно сума фінансових санкцій не сплачена, рішення про застосування фінансових санкцій від 28 лютого 2010 року №140689 в адміністративному чи судовому порядку не оскаржено та не скасовано.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вказуючи, що адміністративний позов подано до суду з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року

адміністративний позов задоволений.

Стягнуто з СПД ОСОБА_3 на користь Держави фінансові санкції у сумі 18 478,11 грн.

В апеляційній скарзі СПД ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги СПД ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

03 лютого 2010 року позивач здійснив перевірку діяльності господарської одиниці відповідача - магазин, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля, 227, щодо додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами про що було складено акт перевірки №25/32-249/НОМЕР_1.

За результатами перевірки було встановлено порушення відповідачем ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії.

Факт здійснення відповідачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами 03 лютого 2010 року підтверджується протоколом огляду, виїмки речей та документів.

За наслідками перевірки позивачем прийнято рішення про застосування до відповідача фінансових санкцій № 140689 від 28 лютого 2010 року на загальну суму 18 478,11 грн.

Дані про кількість наявного товару, що знаходиться в реалізації підтверджені додатком №1 до акту перевірки.

Рішення про застосування фінансових санкцій було отримано відповідачем 10 березня 2010 року, що підтверджується підписом підприємця на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, позов підлягає задоволенню, оскільки строк звернення до суду перебіг 10 квітня 2010 року, тобто до внесення змін до КАС України.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72, 99, 100 КАС України.

В апеляційній скарзі СПД ОСОБА_3 вказується, що відповідно до ст. 99 КАС України позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки рішення про застосування до відповідача фінансових санкцій №140689 прийнято 28 лютого 2010 року, позов до відповідача пред'явлено лише 26 жовтня 2010 року. Крім того, відсутні поважні підстави для його поновлення.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" було внесено зміни до ст. 99 КАС України, які набули чинності з 30 липня 2010 року.

Таким чином, загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, визначений ч.2 ст. 99 КАС України, зменшено з одного року до шести місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно, зміст суб'єктивного права особи, у тому числі, права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності.

Таким чином приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене, тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому, строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому, тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2012 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: