Справа № 357/10612/16-а
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 05.09.2016 року на адресу управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква надійшла постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ( далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області) від 15.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51651377 по виконанню виконавчого листа в адміністративній справі № 357/3118/15-а за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у місті Білій Церкві, про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01.07.2014 року по 02.08.2014 року згідно ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до постанови Білоцерківського міськраойонного суду Київської області від 15.04.2015 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року. Постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа у даній справі позивач вважає протиправною, оскільки її винесено в порушення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, оскільки цими нормативно-правовими актами встановлено чіткий механізм виконання відповідних судових рішень, який не дотримано відповідачем. Позивач просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 15.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51651377 по виконанню виконавчого листа у справі № 357/3118/15-а за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у місті Білій Церкві.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_2 позов підтримала та зазначила, що відповідачем прийнято до виконання виконавчий лист з пропуском строку пред'явлення до виконання виконавчого документу, рішення суду в частині проведення перерахунку управлінням виконано, а виплати не проведено, оскільки позивач не є розпорядником бюджетних коштів та не має в органах казначейства відповідних рахунків на здійснення вказаних виплат, тому просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, заперечень на позов суду не подав.

Третя особа: ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі в якій також зазначив, що виконавчий лист із заявою відправив до виконавчої служби поштою 18.06.2016 року, 15.08.2016 року було відкрито виконавче провадження, рішення суду не виконано в повному обсязі, тому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

27.09.2016 року управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві Київської області звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» від 21.12.2016 року № 988 було утворено територіальний орган Пенсійного фонду України Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області шляхом злиття управлінь Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі, у місті Білій Церкві, Рокитнянському районі та у Таращанському районі.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що 31.03.2017 року було зареєстровано юридичну особу шляхом злиття - Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, місцезнаходження якої за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого,2.

Ухвалою суду, в порядку ст. 55 КАС України, замінено управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві Київської області на Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 15.04.2015 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року, у справі № 357/3118/15-а, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов'язано УПФУ у м. Білій Церкві провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01.07.2014 року по 02.08.2014 року відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

30.05.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 357/3118/15-а ( а.с.66), та на підставі заяви ОСОБА_1 від 18.06.2016 року ( а.с. 61), 15.08.2016 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51651377 щодо виконання вказаної постанови суду.

Представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 пропустив строк предявлення виконавчого листа до виконання, тому відповідач повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Суд не погоджується з даними твердженнями з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В ч.2 цієї статті визначено перелік документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.25 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2015 року набрала законної сили 18.06.2015 року, 30.05.2016 року видано виконавчий лист зі строком предявлення до виконання з 18.06.2015 року до 18.06.2016 року, заява про примусове виконання рішення суду із виконавчим листом подана стягувачем до ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області 18.06.2016 року, шляхом відправлення адресату поштою, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 66-69).

Відповідно до ч.9 ст. 103 КАС України, процесуальний строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку.

Згідно із ч.1 ст. 101 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невідємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, суд приходить до висновку, що стягувач ОСОБА_1 не пропустив строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

На виконання приписів вищенаведеного Закону постановою КМ України № 845 від 03.08.2011 року затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, в п.2 якого роз'яснено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

А згідно п.3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження /п.7 Порядку/.

Крім того, постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, в якому передбачено, зокрема, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п.3 цього Порядку, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Цим Порядком визначено перелік документів, які заявник подає до органу державної виконавчої служби, в т.ч. оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); у разі зміни способу і порядку виконання рішення до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду про зміну способу і порядку виконання рішення; передбачено, яким чином ведеться облік таких рішень в органах державної виконавчої служби.

Згідно п.13 Порядку передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік /п.19 Порядку/.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 /п.20 Порядку/.

Отже, чинним законодавством України встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, визначено порядок дій органів державної виконавчої служби при надходженні до них відповідних судових рішень, боржниками за якими є органи, визначені в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Однак, відповідно до вищенаведених правових норм виконання судових рішень зобов'язального характеру можливе за умови, якщо за ними проведено нарахування відповідних виплат, та нараховані кошти не виплачено.

В даному випадку, як встановлено судом, позивачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.07.2014 року по 02.08.2014 року включно на підставі виконавчого документу в межах виконавчого провадження № 51651377, тобто, оскаржувана позивачем постанова, як боржником у виконавчому провадженні, виконана в частині проведення перерахунку пенсії стягувачу.

Таким чином, вимоги позивача щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, яку боржник почав виконувати, є необґрунтованими.

Слід зазначити, що Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не тлумачить і ніяким чином не скасовує порядок виконання рішень суду, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Судом враховуються ті обставини, що в зв'язку з прийняттям вказаних вище в рішенні нормативно-правових актів, якими встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, зміни до Закону України «Про виконавче провадження» не вносилися.

Таким чином, дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа у справі № 357/3118/15-а правомірні, державний виконавець діяв в спосіб і в межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а тому підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2016 року, суд не вбачає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМ України № 845 від 03.08.2011 року, Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року, ст.ст.2,17,18,70, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київської апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3