Справа № 816/40/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/40/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Гонжака І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень від 17 листопада 2016 року про порушення дисциплінарної справи та від 08 грудня 2016 року про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення та визнання протиправним та скасування рішення від 10 лютого 2017 року про припинення права на зайняття адвокатською діяльністю, шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у зв'язку із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді припинення права на заняття адвокатською діяльністю і виключення з Єдиного реєстру адвокатів України (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на обставини викладені в позовній заяві.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на, те що 26 жовтня 2016 року до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла скарга гр. ОСОБА_3 на адвоката ОСОБА_2 За результатами розгляду вказаної скарги 08 грудня 2016 року дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області прийнято рішення про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності. 10 лютого 2017 року на засіданні КДКА було прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_2 права на зайняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи викладене відповідач вважає, що при поставленні спірних рішень дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області та кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області дотримані вимоги законодавства України, щодо порядку розгляду скарги на дії адвоката ОСОБА_2., жодних порушень під час розгляду скарги ОСОБА_3 допущено не було, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 18 березня 2016 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області винесено рішення про зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю /т. 1 а.с. 104 - 113/, яким зупинено право на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_2 строком на шість місяців у зв'язку з застосуванням до неї дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців. Вказаним рішенням визначено, що право заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_2 зупиняється з 18 березня 2016 року по 18 вересня 2016 року.

Вказане рішення отримано позивачем 23 березня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу наявним в матеріалах справи /т. 1 а.с. 114/.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Національної асоціації адвокатів України від 10 червня 2016 року №VI-017/2016 скаргу адвоката ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 18 травня 2016 року про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців залишено без змін /т. 1 а.с. 115 - 117/.

26 жовтня 2016 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії адвоката ОСОБА_2 /т. 1 а.с. 86 - 87/.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 посилалась на те, що 18 березня 2016 року між нею та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги по справі №524/1223/15ц, однак адвокатом ОСОБА_2 жодних дій по наданню правової допомоги по вказаній справі вчинено не було, як і не було написано жодної заяви, клопотання або заперечень. У зв'язку з неотримання від ОСОБА_2 правової допомоги ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 про розірвання договору від 18 березня 2016 року складання кошторису по виконаній нею роботі та поверненню залишку грошей.

Однак, ОСОБА_2 не розірвала договір про надання правової допомоги, не повернула їй, а ні оригіналу довіреності, а ні залишку коштів, у зв'язку з чим ОСОБА_3 була змушена звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_2 та сприянням у поверненні залишку грошей.

17 листопада 2016 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області винесено рішення про порушення дисциплінарної справи, яким порушено відносно адвоката ОСОБА_2 дисциплінарну справу /т. 1 а.с. 136 - 138/.

08 грудня 2016 Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області винесеного рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення, яким адвоката ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України /т. 1 а.с. 13-15/.

Вказане рішення реалізовано 10 лютого 2017 року шляхом винесення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області рішення про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, яким припинено право на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_2 шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у зв'язку з застосуванням до неї дисциплінарного стягнення у вигляді припинення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України /т. 1 а.с. 204 - 206/.

Не погоджуючись з даними рішеннями Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, ОСОБА_2 звернулось до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 18 березня 2016 року адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги №4 про припинення права власності, знесення самочинно збудованого домоволодіння /т. 1 а.с. 89/.

Крім того, 18 березня 2016 року ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 видано довіреність на представлення її інтересів зокрема в загальних судах /т. 1 а.с. 88/.

Позивачка в ході розгляду справи стверджувала, що договір від 18 березня 2016 року про надання правової допомоги був розірваний 25 березня 2016 року, а представлення інтересів ОСОБА_3 вона здійснювала не як адвокат, а як приватна особа на підставі довіреності.

Частиною першою статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Згідно з частиною першою статті 26 цього Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 31 вказаного Закону право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі: подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності; набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення злочину, крім випадку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 32 цього Закону; накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю; визнання адвоката за рішенням суду недієздатним або обмежено дієздатним.

Статтею 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 34 цього Закону підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Згідно частини першої статті 36 вказаного Закону право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

В ході розгляду справи встановлено, що підставою для проведення перевірки та порушення дисциплінарної справи відносно ОСОБА_2 слугувала скарга ОСОБА_3 щодо неналежного виконання позивачкою своїх обов'язків за договором про надання правової допомоги.

Статтею 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; порушення дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної справи; прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи у їх сукупності, що під час перевірки обставин викладених у скарзі ОСОБА_3 та розгляду дисциплінарної справи відносно ОСОБА_2 Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області дотримано усі стадії дисциплінарного провадження передбачені статтею 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та вимоги статей 38 - 41 вказаного Закону.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що після отримання скаржницею ОСОБА_3 рішення дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 17 листопада 2016 року про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 скаржницею надано додаткові пояснення у яких остання наголошувала на тому, що 18 березня 2016 року нею укладено угоду про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2, а не з фізичною особою ОСОБА_2, яка надає юридичні послуги.

Факт надання ОСОБА_2 правової допомоги саме як адвокатом, а не фізичною особою підтверджується наявними в матеріалах справи адвокатськими запитами та відповідями на них /т. 2 а.с. 11, 12, 21, 22, 29-30, 31, 69, 71/ та самим договором про надання правової допомоги.

З наявних в матеріалах копій адвокатських запитів ОСОБА_2, судом встановлено, що в якості додатків до них вказано ордер, договір про надання правової допомоги та свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю /т. 2 а.с. 24-26, 72 - 73/.

Позивачка в ході розгляду справи не заперечувала надсилання нею адвокатських запитів, та пояснювала, що порушувала рішення органу адвокатського самоврядування про зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю з метою максимального захисту інтересів свого клієнта ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності незважаючи на наявність рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області про зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено неналежне виконання адвокатом ОСОБА_2 своїх професійних обов'язків, що виразилось у наступному.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" складаючи Присягу адвоката України, адвокат бере на себе обов'язок дотримуватися Правил адвокатської етики.

Статтею 11 Правила адвокатської етики затверджених 17 листопада 2012 року Установчим З'їздом адвокатів України (далі по тексту - Правила) встановлено, що адвокат зобов'язаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно.

Відповідно до статті 17 Правил приймаючи доручення на надання правової допомоги, адвокат повинен зважити свої можливості щодо його виконання і зобов'язаний відмовитись від прийняття доручення, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно доручення, норми цих Правил, в яких втілений принцип компетентності, не можуть бути дотримані адвокатом.

Згідно з приписами статті 27 Правил адвокат повинен приділяти кожному дорученню, незалежно від розміру обумовленого гонорару розумно необхідну для його успішного виконання увагу.

Статтею 26 Правил встановлено, що адвокат повинен з розумною регулярністю інформувати клієнта про хід виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи.

Абзацом 6 частини першої статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що одним із видів адвокатської діяльності є представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

До професійних обов'язків адвоката під час здійснення адвокатської діяльності, відповідно до статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зокрема віднесено дотримання присяги адвоката України та правил адвокатської етики, виконання рішення органів адвокатського самоврядування та обов'язків, передбачених законодавством та договором про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та статті 28 Правил встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

В ході розгляду справи судом досліджено текст договорі про надання правової допомоги від 18 березня 2016 року укладений між позивачем та ОСОБА_3 та встановленою, що в ньому відсутня інформація про ціну договору, умови її збільшення або зменшення.

Крім того, адвокатом ОСОБА_2 в порушення вимог статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не видано ОСОБА_3 квитанцію про отримання гонорару.

Недотримання позивачем вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" в частині, що регламентують дії адвоката при укладанні договору про надання правової допомоги призвели до порушення прав ОСОБА_3

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 18 березня 2016 року нею як адвокатом та представником ОСОБА_3 за довіреністю від 18 березня 2016 року було підписано угоду про розірвання договору про надання правової допомоги від 18 березня 2016 року. Як на підтвердження наявності у нею права на підписання вказаної угоди позивачка посилалася на довіреність від 18 березня 2016 року видану ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 згідно якої їй надано право підпису документів від імені ОСОБА_3

Вказані твердження ОСОБА_2 судом оцінюються критично, оскільки ОСОБА_3 довіреністю від 18 березня 2016 року надала ОСОБА_2 право підписувати від свого імені лише процесуальні документи, позовні заяви та апеляційні та касаційні скарги, а не уклади та підписувати угоди та договори.

Доказів обізнаності ОСОБА_3 про наявність угоди про розірвання договору від 18 березня 2016 року позивачем суду не надано.

Враховуючи викладене угода про розірвання договору від 18 березня 2016 року не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Залучені позивачем до матеріалів справи пояснення до позову про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, заперечення до позову, клопотання /т. 1 а.с. 19 - 26/ не можуть вважатися належними доказами виконання позивачем своїх професійних обов'язків оскільки не містять, а ні підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а ні відмітки Автозаводського районного суду м. Кременчука про їх отримання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність висновків відповідача щодо неналежного виконання своїх професійних обов'язків позивачкою та невиконання нею рішення органу адвокатського самоврядування, а отже систематичне, грубе порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

Частиною першою статті 35 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: попередження; зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 32 вказаного Закону право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі: подання адвокатом заяви про припинення права на заняття адвокатською діяльністю; визнання адвоката безвісно відсутнім або оголошення його померлим; смерті адвоката; накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю; встановлення факту надання недостовірних відомостей для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та складення присяги адвоката України; набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі.

Накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: порушення присяги адвоката України; розголошення адвокатом відомостей, що становлять адвокатську таємницю, використання їх у своїх інтересах або в інтересах третіх осіб; заподіяння протиправними діями адвоката, пов'язаними із здійсненням ним адвокатської діяльності, значної шкоди клієнту, якщо така шкода встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили; систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено факт порушення ОСОБА_2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики.

Разом з цим, позивач, стверджуючи про дотриманням ним Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики, не надав суду належних доказів, що свідчили б про належне виконання ним своїх професійних обов'язків та рішення органу адвокатського самоврядування.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржені рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 03 травня 2017 року.

Суддя С.С. Бойко