Справа № 289/752/17
Суддя: Сіренко Н. С.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №289/752/17
Номер провадження 2-а/289/22/17
Рядок статистичного звіту 36
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області, яка полягає у не розгляді його звернення про знесення самовільно побудованих споруд на земельній ділянці позивача та зобовязати виконавчий комітет Радомишльської міської ради Житомирської області знести всі самовільно побудовані споруди (гаражі), які побудовані на земельних ділянках по вул. Борщагівська, 52 в м. Радомишль Житомирської області, які орендуються позивачем для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він володіє на праві власності житловим будинком по вул. Борщагівська, 52 в м. Радомишль Житомирської області на підставі Договору купівлі-продажу від 06.11.2009 року та користується земельними ділянками за цією ж адресою на підставі Договорів оренди землі від 07.09.2016 року.

Групою громадян самовільно побудовані без належних дозволів на його земельній ділянці тимчасові споруди, які використовуються як гаражі, чим створено неможливість користуватися позивачеві земельною ділянкою за призначенням. Наявність самовільних споруд порушує житлові права позивача та права на користування земельних ділянок за прямим призначенням, а відповідач не вчинив ніяких дій по усуненню порушення земельних та житлових прав позивача, що і стало підставою для звернення до суду.

Дослідивши позовну заяву, вважаю, що спір не підсудний загальному місцевому суду як адміністративному з наступних підстав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Дана норма вказує на те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на всі спори з субєктом владних повноважень, а лише на ті спори, які повязані із здійсненням цим субєктом владних управлінських функцій.

З урахуванням наведеного, при визначенні підвідомчості справи адміністративним судам чи судам загальної юрисдикції потрібно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, а не лише із субєктивного складу учасників правовідносин.

Одночасно з цим в пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 зазначено, що при вирішенні питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має зясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи повязані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

У пункті 7 постанови Пленуму зазначено, що земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131,144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК України), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК України).

Зі змісту заявленого позову вбачається, що спір між сторонами не є публічно-правовим, оскільки спір виник із земельних відносин, а орган місцевого самоврядування через свої органи реалізує цивільні права у приватноправових відносинах. Сторони діють на засадах рівності, тому спір є не публічно-правовим, а приватно-правовим.

Таким чином, заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а з урахуванням складу сторін спору, належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ст. 109 КАС, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 109 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязати вчинити певні дії.

Розяснити позивачу право на звернення з відповідною заявою до належного суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена позивачем до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 5 днів після отримання її копії.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)