Справа № 161/17864/16-а, 2а-161/333/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/4129/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року по справі № 161/17864/16-а за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, яким просить суд визнати дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області протиправними щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії, згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери по інформації Управління фінансів Луцької районної державної адміністрації про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держслужбовцям. Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести з 01.12.2015 р. перерахунок та виплату розміру призначеної пенсії згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлено нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери в розмірі 90% відсотків від суми заробітної плати, викладеної в листі Управління фінансів Луцької районної державної адміністрації про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 25.11.2016 р. за № 703/3-37.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв'язку із підвищенням заробітної плати державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», позивач звернулась до УПФ із заявою про перерахунок їй пенсії, надавши довідку про заробітну плату за останнім місцем роботи. Однак, отримала відмову з посиланням на відсутність підстав для перерахунку пенсії згідно із чинним законодавством.

Однак, доводи, наведені відповідачем, вона вважає безпідставними і такими, що не дають підстав для відмови у перерахунку їй пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним дії Луцького об'єднаного Управління пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 р. відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Зобов'язано Луцьке об'єднане Управління пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01.12.2016 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії), відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у листі Управління фінансів Луцької районної державної адміністрації Волинської області № 703/3-37 від 25.11.2016 р., з врахуванням наступних складових заробітної плати: посадового окладу - 1 722,00 гривень, надбавки за ранг - 70,00 гривень, надбавки за вислугу років (40%) - 716,80 гривень, з урахування вже виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивачу правомірно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», оскільки Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 9 грудня 2015 року № 1013 виключено пункт 4 та внесено зміни в пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, якими визначалися порядок та підстави перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку передбаченому статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 21.03.2011 р. перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному Управлінні пенсійного фонду України у Волинській області, як одержувач пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати.

05.12.2016 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням з 01.12.2015 р. посадового окладу державного службовця за аналогічними займаній нею до виходу на пенсію посадою та рангом державного службовця.

Згідно листа відповідача від 19.12.2016 р. № 409/С-01 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2013 р. № 426 затверджено Порядок та Умови визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, однак ця постанова на момент звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та на день розгляду спору в суді не набрала законної сили. Цією постановою визнано, що постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» втрачає силу з дня набрання чинності Законом України від 17.11.2011 р. № 4050-VI «Про державну службу». Проте вона на сьогодні є чинною і відсутність в ній норми про порядок визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», а також відсутність форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, яка затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики не повинні порушувати конституційні права громадян на пенсійне забезпечення. Урядові постанови, як нормативно-правові акти, повинні відповідати вимогам закону і не звужувати зміст прав громадянина, які визначені таким законом.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31.05.2000 р. прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

Так, з 01.01.2015 р. стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» була чинною в редакції Закону України від 28.12.2014 р. № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015 р., у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Тому, з 01.01.2015 р. в Законі України «Про державну службу», а з 15.12.2015 р. в постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Крім того, з 01.05.2016 р. набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Також, з 01.04. 2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII (далі Закон № 213-VIII), пунктом п'ятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII

Оскільки Закон № 213-VIII чинний, а до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, апеляційний суд зазначає, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії виникло у зв'язку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії».

За наведених умов, правові підстави для застосування відповідачем, як пенсійним органом, приписів ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 р. в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, відсутні.

Керуючись наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, оскільки приймаючи оскаржене рішення відповідач діяв виключно в межах наданих йому повноважень та на виконання покладених на нього обов'язків, а відтак відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року по справі № 161/17864/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Р. М. Гулид
В. З. Улицький