Справа № 813/5260/13-а
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року № 813/5260/13-а

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді Потабенко В.А., суддів Кухар Н.А., Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності,

від відповідача 1 - не прибув,

від відповідача 2 - не прибув,

від третьої особи 1 - ОСОБА_2, згідно довіреності,

від третьої особи 2 - не прибув,

від третьої особи 3 - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державно - будівельного контролю у м. Львові, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, приватного підприємства "Петробуд", Львівської міської ради, про визнання протиправними дій та скасування реєстрації декларацій, -

встановив:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Галицька РА ЛМР, позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України, відповідач 1), Інспекції державно - будівельного контролю у м. Львові (далі - ІДБК у м. Львові, відповідач 2), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, третя особа 1), приватного підприємства "Петробуд" (далі - ПП "Петробуд", третя особа 2), Львівської міської ради (далі - ЛМР, третя особа 3), в якому, згідно поданих уточнень, просить визнати неправомірними дії Інспекції ДАБК у Львівській області та скасувати реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт від 02.06.2011 року № ЛВ та реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 08.11.2011 року № ЛВ 08311070, а також враховуючи заяву про зміну позовних вимог від 21.12.2016 року (вх. № 32010), просить визнати незаконною та скасувати декларацію Департаменту ДАБІ України у Львівській області про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - ІІІ категорії складності, зареєстрованої 02.12.2015 року № ЛВ 78.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 1 зареєстровано оскаржувані декларації про початок виконання підготовчих робіт та про початок виконання будівельних робіт по реконструкції офісних приміщень за адресою м. Львів, вул. Лижв'ярська, 42, в той час як третьою особою ОСОБА_3 на орендованій у Львівської міської ради земельній ділянці за адресою м. Львів, вул. Лижв'ярська, 42, знесено офісну будівлю, яка підлягала реконструкції та розпочато нове самовільне будівництво. Крім цього, позивач вважає, що до оскаржуваних декларацій внесено неправдиві відомості про наказ директора департаменту містобудування від 18.10.2010 року №А-355 "Про затвердження ОСОБА_3 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції офісних приміщень на вул. Лижв'ярській, 42 з розширенням за рахунок надбудови", оскільки рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 23.09.2011 року №863 такий наказ було скасовано. Враховуючи наведені аргументи, позивач вважає дії відповідача стосовно реєстрації декларацій неправомірними та просить скасувати таку реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві та заявах про зміну позовних вимог, підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача - ДАБІ України в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача від 27.10.2016 року (вх. № 26820), в якому представник просив проводити розгляд справи за відсутності представника на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник відповідача - ІДАБК у м. Львові в судове зсідання не прибув. Причин неявки суду не повідомив. Належно повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується особистим підписом представника у судовій розписці. Свою позицію щодо позову представник виклав у письмових поясненнях, які надав суду 06.12.2016 року (вх. № 30579). Суть пояснень полягає в тому, що Інспекція ІДАБК у м. Львові набула повноважень 29.04.2016 року, тобто після реєстрації оскаржених декларацій про початок підготовчих робіт та про початок будівельних робіт. Щодо декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована ДАБІ у Львівській області, представник зазначив, що передумовою для реєстрації даної декларації мало бути отримання права на виконання підготовчих робіт (реєстрація відповідної декларації), а також отримання права на виконання будівельних робіт (реєстрація відповідної декларації). Враховуючи те, що представнику ІДАБК у м. Львові невідомі обставини, з яких виходили посадові особи Інспекції ДАБК у Львівській області при реєстрації оскаржених рішень, представник відповідача залишив вирішення даної адміністративної справи на розсуд суду.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити, в тому числі і з урахуванням того, що на офісні приміщення на вул. Лижв'ярській, 42 в м. Львові зареєстровано право власності, свідоцтво про право власності на нерухоме майно СТВ 237089 від 24.12.2015 року, видане на підставі декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої 02.12.2015 року № ЛВ 78.

Представники третіх осіб - ПП "Петробуд" та ЛМР в судове засідання не прибули, причин неявки суду не повідомили. Належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом скерування на їх адресу судової повістки. Пояснень щодо предмету спору суду не надали.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляд на наступне.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2008 року нежитлові приміщення загальною площею 735,1 кв.м., які знаходяться у м. Львові на вул. Лижв'ярській, 42, належать ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 на підставі договору оренди земельної ділянки від 31.12.2009 року, укладеного з Львівською міською радою, користується земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,1022 га, кадастровий номер НОМЕР_2. Строк дії договору сторони погодили до 03.12.2019 року.

02.06.2011 року ОСОБА_3 подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області декларацію про початок виконання підготовчих робіт з реконструкції офісних приміщень на вул. Лижв'ярській, 42 з розширенням. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 02.06.2011 року зареєстровано вказану декларацію за № ЛВ .

08.11.2011 року ОСОБА_3 подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції офісних приміщень на вул. Лижв'ярській, 42 з розширенням за рахунок надбудови у м. Львові. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 11.11.2011 року зареєстровано вказану декларацію за № ЛВ 08311070.

Позивач не погоджуючись з діями відповідача щодо реєстрації оскаржених декларацій, звернувся з даним позовом до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2012 року позов задоволено повністю; скасовано проведену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області реєстрацію Декларації про початок виконання підготовчих робіт від 02.06.2011 року №ЛВ та Декларації про початок виконання будівельних робіт від 08.11.2011 року №ЛВ 08311070 по вул. Лижв'ярській,42 у м. Львові.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року задоволено апеляційні скарги ОСОБА_5 та ПП "Петробуд"; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2012 року скасовано; в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.06.2013 року задоволено частково касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради; скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2012 року; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду постановою Львівського окружного адміністративного суду у даній справі від 10.06.2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

В подальшому, вищевказана постанова була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року.

Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 07.04.2016 року касаційні скарги Львівської міської ради та Галицької районної адміністрації задовольнив частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року скасував та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд зазначив, що висновки судів попередніх інстанцій зроблені без належного дослідження та без відображення у судових рішеннях будь-яких мотивів щодо зазначених позивачем обставин відносно фактичного зайняття будівництвом на момент подання на реєстрацію декларації про початок будівельних робіт земельної ділянки значно більшого розміру, ніж належної замовнику за договором оренди, самовільного зайняття замовником заповідної території парку культури і відпочинку.

Крім цього, на думку Вищого адміністративного суду України, судами не з'ясовані обставини відповідності здійснюваної третьою особою забудови вимогам проектної документації, вказаної у деклараціях, в тому числі з урахуванням фактичного повного знесення офісної будівлі, про що зазначає позивач, та передбаченого робочим проектом реконструкції офісних приміщень по вул. Лижв'ярській, 42 у м. Львові з розширенням розбирання конструкцій 3 та 2 поверхів та перекриття над 1 поверхом, демонтажем внутрішніх цегляних стін, колон та перегородок, влаштування залізобетонних монолітних фундаментів та залізобетонного каркасу будівлі із цегляними стінами 1-3 поверхів та стін 4 поверху із газобетон них блоків.

Тому, оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Враховуючи наведене, Львівським окружним адміністративним судом враховані вищевказані висновки Вищого адміністративного суду України.

Водночас, приймаючи рішення у даній справі, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що станом на дату винесення рішення в цій справі спірний об'єкт, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Лижв'ярська, 42 (громадський будинок офісні приміщення) перебуває у приватній власності ОСОБА_3 Вказане підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про право власності № 50768116 від 24.12.2015 року.

Таким чином, задоволення позову та скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт від 02.06.2011 року № ЛВ, реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 08.11.2011 року № ЛВ 08311070, а також скасування декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - ІІІ категорії складності, зареєстрованої 02.12.2015 року № ЛВ 78, жодним не призведе до захисту порушених, на думку позивача, його прав і свобод саме в публічній сфері.

Тобто, ним (позивачем) обрано не той спосіб захисту.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на твердженні позивача про те, що підставою для звернення його як органу місцевого самоврядування до органу виконавчої влади щодо визнання незаконними його рішень (дій, бездіяльності) є обмеження у зв'язку з цим права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування (зокрема, ч.4 ст.71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

На переконання суду, позивачем не наведено, яким чином оскаржувані рішення та дії обмежують права територіальної громади м. Львова, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відтак, не є доведеним порушення прав Галицької РА ЛМР тими діями та рішеннями відповідача 1, що є предметом розгляду у даній справі.

Більше того, судом встановлено, що у позивача фактично існує спір з третьою особою ОСОБА_3

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. Так, зокрема, згідно ч. 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративного суду поширюється на спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

В частині 6 вищевказаної статті вказано, що адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, з вищенаведеного випливає те, що публічно правовий спір виникає із публічно-правових відносин між суб'єктом владних повноважень з приводу прийняття ним рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності і саме в тих правовідносинах, учасником яких є фізична або юридична особа, яка звернулась з позовом до суду.

З матеріалів справи вбачається, що публічно-правові відносини у зв'язку із реєстрацією декларації про початок виконання підготовчих робіт від 02.06.2011 року № ЛВ, декларації про початок виконання будівельних робіт від 08.11.2011 року № ЛВ 08311070 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - ІІІ категорії складності, зареєстрованої 02.12.2015 року № ЛВ 78, виникли саме між суб'єктом владних повноважень відповідачем 1 ДАБІ України та третьою особою ОСОБА_3

Позивач Галицька РА ЛМР не є учасником вказаних правовідносин у публічно-правовій сфері, адже відповідач не здійснював і не здійснює щодо неї жодних управлінських функцій.

Крім того, як уже зазначалося, у ОСОБА_3 зареєстроване право власності на спірний об'єкт, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Лижв'ярська, 42, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про право власності № 50768116 від 24.12.2015 року.

Тому, підсумовуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, відтак, у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з ст. 94 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 227 КАС України, суд,-

постановив:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено та підписано 30.01.2017 року

Суддя Потабенко В.А.

Суддя Кухар Н.А.

Суддя Сакалош В.М.