Справа № 638/20814/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 р.Справа № 638/20814/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.02.2017р. по справі № 638/20814/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, в якому просила: визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням довідки про складові заробітної плати від 19.07.2016 року № 11735-04/26; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням довідки про складові заробітної плати від 19.07.2016 року № 11735-04/26, враховуючи суми складових заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: матеріальну допомогу, надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премію, премію до державних професійних свят та ювілейних дат, індексацію заробітної плати, зі збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80%.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.02.2017р. по справі № 638/20814/16-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням суми матеріальної допомоги, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних професійних свят та ювілейних дат, індексації заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, з урахуванням суми матеріальної допомоги, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних професійних свят та ювілейних дат, індексації заробітної плати згідно довідки про складові заробітної плати, виданої Управлінням пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова № 11735-04/26 від 19.07.2016 року, із збереженням відсотка нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію (80 %), починаючи з 01.10.2016 року та виплатити її у повному обсязі, з врахуванням вже виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 03.05.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова та отримує пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу".

Позивач 26.09.2016 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань та сум індексації заробітної плати з розрахунку 80% сум заробітної плати, з яких сплачено страхові внески відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про складові заробітної плати від 19.07.2016 року № 11735-04/26.

Листом № 15420-02/26 від 10.10.2016 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату № 11735-04/26 від 19.07.2016 року. При цьому відповідачем зазначено, що з 01.05.2016 року набув чинності новий Закон України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 року, яким не передбачено проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію державного службовця.

Також, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується відповідачем, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення та індексації не були враховані до заробітної плати, з якої обчислювався розмір пенсії позивачу при призначені пенсії, оскільки, на думку відповідача, проводити призначення та перерахунок пенсії з їх урахуванням законних підстав не має, оскільки вони не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу".

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з їх правомірності.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 2 статті 37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону № 108/95 встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

При цьому, до інших виплат, зокрема, відносяться суми підвищення оплати праці державного службовця, в якості компенсації подорожчання споживчих товарів і послуг, згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога, індексація входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11), 28.05.2013 року (справа №21-97а13), 06.11.2013 року (справа №21-350а13).

За приписами ч.2 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Крім того, формою довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 5-1 та для перерахунку пенсії №15-1 передбачено, що відпускні, відрядні, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода за безперервний стаж роботи, надбавки є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Даними довідки від 19.07.2016 року, підтверджено, що позивач, дійсно, на момент звільнення отримувала матеріальну допомоу, надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, індексацію заробітної плати, з яких утримувались та сплачувались внески до Пенсійного фонду України по строку виплати заробітної плати (а.с.10).

Доводи відповідача про те, що із запровадженням нової форми довідки, зміни до Закону України «Про державну службу» та постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865 до даного часу не внесені, тому при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вказаними нормативно-правовими актами, і підстав для перерахунку пенсії немає, є безпідставними, виходячи із наступного.

Пунктом 4 постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865 (в редакції від 25 березня 2014 року) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови (у редакції від 25 березня 2014 року) перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, постановою «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час Кабінетом Міністрів України всупереч ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.12.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Отже, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Колегія суддів зазначає, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Виходячи з наведеного, пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі, з урахуванням надбавок, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.02.2017р. по справі № 638/20814/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 10.05.2017 р.