Справа № 728/593/17
Суддя: Лобода Н. В.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/593/17
Номер провадження 2-а/728/33/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року 09:40 год. Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря - Кирути Л.І.

представника позивача - адвоката Кухти В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача та зобов»язати Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік з урахуванням здійснених виплат, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником бойових і має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, проте за 2016 рік отримав вказану допомогу в розмірі 920.00 грн., тобто у розмірі, що значно менший, ніж передбачено законодавством, тому за захистом своїх порушених прав, він змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кухта В.Б. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; в запереченнях вказали на відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій і перебуває на обліку у Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків і корстується пільгами відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з довідкою Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 25.04.2017 року № 08-32/699, ОСОБА_2, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплачена допомога як учаснику бойових дій в розмірі 920.00 грн.

Позивач та його представник вважають, що виплата ОСОБА_2 щорічної допомоги до 5 травня у вказаному розмірі є незаконною і обмежує його права та інтереси, оскільки має бути виплачена у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно п.26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України, як соціальної держави, є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В силу вимог п.1 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій - 920.00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була правомірно нарахована та виплачена позивачу у розмірі відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки щорічна разова грошова допомога до 5 травня виплачена йому у розмірі, що визначений Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України - 920.00 грн., тобто згідно з вимогами чинного законодавства.

Враховуючи, що відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду у справах, пов»язаних з порушенням його прав, то судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 46, 95 Конституції України, ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, Постановою КМУ від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», ст.ст.6, 71, 86, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода