Справа № 734/387/17
Суддя: Бараненко С. М.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/12/17 Справа № 734/387/17
ПОСТАНОВА

іменем України

26 квітня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Галюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю,-

В С Т А Н О В И В:
із адміністративним позовом до суду звернувся ОСОБА_1 , у якому просить визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 13 січня 2017 року № 3 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (ч. 1 п. 6 Порядку затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975).

Свої вимоги мотивує тим, що він проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 15 квітня 1985 року по 18 червня 1987 року, в тому числі в період з 02 серпня 1985 року по 17 червня 1987 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан. Являється учасником бойових дій, інвалідом війни.

Під час проходження військової служби у республіці Афганістан він приймав особисту участь у бойових діях та у 1986 році отримав мінно-вибухове множинне осколкове поранення, ЗЧМТ, контузію головного мозку.

У квітні 2013 року ОСОБА_1 пройшов судово-медичну експертизу у Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз. За висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 12 квітня 2013 року № 595/ж, рубці, які залишились після отримання позивачем множинного вогнепального осколкового поранення: «є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду та кульового поранення, могли бути спричинені у зазначений строк, тобто у 1986 році».

Відповідно до протоколу № 894 від 12 квітня 2013 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку ОСОБА_1 захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв: «поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

У квітні 2014 року, приймаючи до уваги поганий стан здоров`я, ОСОБА_1 пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0128604 від 03 квітня 2014 року позивачу вперше встановлена: «III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

20 травня 2015 року ОСОБА_1 повторно пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 011310 причиною інвалідності є: «поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

В травні 2015 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інваліда війни III групи серії НОМЕР_1 .

За наведених обставин, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Саме тому, у встановленому законом порядку, він звернувся до відповідних органів з документами на отримання грошової допомоги. 20 травня 2016 року на засіданні Комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби, прийнято рішення про повернення да доопрацювання його документів, з зв`язку з відсутністю документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), яке оформлене протоколом №36 від 20 травня 2016 року, п. 756, затвердженим Міністром оборони України 23 травня 2016 року.

Постановою Козелецького районного суду від 02 серпня 2016 року у справі № 734/2299/16-а позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, та визнано неправомірним та скасовано рішення МО України, оформлене протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20 травня 2016 року в частині направлення його документів на доопрацювання з поверненням їх до обласного військового комісаріату.

Зобов`язано МО України розглянути питання щодо призначення та виплати мені одноразової грошової допомоги як інваліду III групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, відповідно до Порядку визначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року постанову Козелецького районного суд від 02 серпня 2016 року у справі № 734/2299/16-а було залишено без змін.

На виконання постанови Козелецького районного суду МО України заява ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги з доданими документами була повторно розглянута та 19 січня 2017 року Міністром оборони України було затверджено протокол від 13 січня 2017 року № З, відповідно до якого ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги було зазначено те, що позивачем: «не подано документ, що свідчить про обставини поранення».

Позивач вважає незаконними дії Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3-ї групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, так як ним на розгляд комісії були подані всі документи, необхідні для призначення допомоги, в тому числі і документи, що свідчать про обставини поранення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, а розгляд справи просив провести без його участі.

Представник відповідача - Міністерства оборони в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач надав заперечення на позов ОСОБА_1 , в якому просять відмовити в його задоволенні повністю. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивачем не був наданий документ, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975, в зв`язку з чим позивачу і було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Представник 3-ї особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому просять розглянути справу без участі представника та вказали, що позивач дійсно проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 15 квітня 1985 року по 18 червня 1987 року, в тому числі в період з 02 серпня 1985 року по 17 червня 1987 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

11 березня 2016 року позивач звернувся з заявою на адресу Козелецького РВК, де перебуваю на військовому обліку, про виплату мені одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням мені III групи інвалідності.

15 березня 2016 року Козелецьким РВК за вих. № 1072 заява позивач була направлена на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (уповноважений орган).

Приймаючи до уваги надані позивачем документи, які підтверджували отримання ним поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час проходження військової служби в Афганістані та безпосередньої участі у боцових діях, а саме висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи та Протокол Центральної військово-лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв, керуючись пп. 21.3, 21.5, 21.8, 21.21 Полдоження про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра Оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 Чернігівський ОВК прийшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги про що зазначив у висновку від 16 березня 2016 року № 5/1084с, який направив на адресу Департаменту фінансів МО України в межах 15-ти денного строку, визначеного порядком. направлення заяви про призначення одноразової грошової допомоги саме на адресу Департаменту фінансів МОУ Країни передбачено ч. 7 п. 4.7 наказу МО України від 14 серпня 2014 року № 530.

В даному листі висновку Чернігівський ОВК зазначив: «Командування вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання вказаної грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності», так як документами, що підтверджували причини та обставини отримання позивачем поранення був висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи та витяг з протоколу Центральної військово-лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

20 травня 2016 року відповідно до п. 721 Протоколу № 36 засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України 23 травня 2016 року, Міністерством оборони України було прийнято рішення про повернення документів позивача у зв`язку з відсутністю документа про причини та обставини отримання поранення.

Про вказане рішення позивачу було повідомлено через Чернігівський обласний військовий комісаріат 27 травня 2016 року за вих. № 5/2230с.

Після набрання постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2016 року у справі № 734/2299/16-а законної сили, Чернігівським ОВК 14 грудня 2016 року за вих. № 5/4796с документи позивача було повторно направлено на адресу Міністерства оборони.

13 січня 2017 року відповідно до протоколу № 3 комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, який був затверджений Міністром Оборони України 19 січня 2017 року, позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги було відмовлено.

Про прийняте рішення за результатами повторного розгляду заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги, позивача було повідомлено Чернігівським ОВК від 07 лютого 2017 року за вих. № 5/413с.

З порушеного питання Чернігівський обласний військовий комісаріат прав та законних інтересів позивача не порушував.

Так, відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975 Чернігівський ОВК є лише посередником між позивачем та відповідачем, оскільки лише приймав та перенаправляв подану заяву від позивача на адресу МО України для прийняття Міністром оборони України рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 15 квітня 1985 року по 18 червня 1987 року в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу, в тому числі в період з 02 серпня 1985 року по 17 червня 1987 року приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан. Являється учасником бойових дій, інвалідом війни. В підтвердження цього є: копія військового квитка позивача серія НОМЕР_2 , послужний список, довідка військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 561 від 10.04.2013 року, в якій зазначається, що ОСОБА_1 , 1967 року народження проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в т.ч. при виконанні інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських угрупуваннях) з 02.08.1985 по 17.06.1987 республіка Афганістан, довідка військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 560 від 10.04.2013 року, в якій зазначається, що ОСОБА_1 , 1967 року народження проходив військову службу в лавах Збройних Сил з 15 квітня 1985 року по 18 червня 1987 року в званні рядовий, посвідченням учасника бойових дій.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 12.04.2013, спеціалістом у галузі судово-медичної експертизи, лікарем судово-медичним експертом 1 категорії Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_2 , зі стажем роботи за фахом 12 років, 12 квітня 2013 року було складено висновок № 595/ж, де в розділі обставини справи зі слів ОСОБА_1 зазначено, що у 1986 році під час проходження служби в республіці Афганістан внаслідок вибуху снаряду отримав осколкове поранення голови, лівої ноги. Згідно описової частини при огляді виявлено: у потиличній дільниці зліва від серединної лінії косо-вертикально 2,6x0,5 см у проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва переходом у підборідкову ділянку 1,3x0,4 см, на шкірі верхньої губи зліва 1,1x0,3 см, на передній поверхні лівого колінного суглобу 2,3x1,8 см визначаються рубці втягнуті по відношенню до оточуючих тканин, рухливі, неспаяні з підлягаючими тканинами.

Згідно висновку експерта описані рубці у потиличній ділянці зліва від серединної лінії, у проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва з переходом у підборідкову ділянку, на шкірі верхньої губи зліва, на передній поверхні лівого колінного суглобу є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду та кульового поранення, могли бути спричинені у зазначений строк, тобто у 1986 році.

Як вбачається з витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 12 квітня 2014 року № 894, множинні вогнепальні осколкові поранення голови, лівої ноги, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, рядового у відставці ОСОБА_1 , 1967 року народження, наслідком яких стали множинні рубці в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 595/ж від 12.04.2013 р, -це поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

У квітні 2014 року, приймаючи до уваги поганий стан здоров`я, пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0128604 від 03 квітня 2014 року ОСОБА_1 вперше встановлена: «III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

20 травня 2015 року позивач повторно пройшов обстеження медико- соціальною експертною комісією. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 011310 причиною інвалідності є: «поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

В травні 2015 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інваліда війни III групи серії НОМЕР_1 .

11 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою на адресу Козелецького РВК, де перебуває на військовому обліку, про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням мені III групи інвалідності.

15 березня 2016 року Козелецьким РВК за вих. № 1072 заява ОСОБА_1 була направлена на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (уповноважений орган).

16 березня 2016 року за вих. № 5/1084с Чернігівський обласний військовий комісаріат відповідно до п. 13 Порядку № 975 направив заяву позивача та додані до неї документи на адресу Департаменту фінансів МО України для прийняття відповідного рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

В даному листі-висновку Чернігівський ОВК зазначив: «Командування вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання вказаної грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності».

20 травня 2016 року відповідно до п. 721 Протоколу № 36 засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України 23 травня 2016 року, Міністерством оборони України, вивчивши мої документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, було прийнято рішення: «Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975».

Постановою Козелецького районного суду від 02 серпня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, визнано неправомірним та скасовано рішення МО України, оформлене протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20 травня 2016 року в частині направлення моїх документів на доопрацювання з поверненням їх до обласного військового комісаріату.

Зобов`язано МО України розглянути питання щодо призначення та виплати мені одноразової грошової допомоги як інваліду III групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, відповідно до Порядку визначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975.

На виконання постанови Козелецького районного суду МО України заява ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги з доданими документами була повторно розглянута та 19 січня 2017 року Міністром оборони України було затверджено протокол від 13 січня 2017 року № 3, відповідно до якого позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, враховуючи, що заявником не подано документ, що свідчить про обставини поранення.

В ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року по справі № 734/2299/16-а за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії зокрема зазначено наступне. При цьому, як вбачається з поданої заяви від 11 березня 2016 року позивач звернувся до Військового комісаріату Чернігівського ОМВК із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності ІІІ групи, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії та додав документи, передбачені Порядком № 975. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для повернення на доопрацювання документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Отже судовими рішеннями, як першої так і апеляційної інстанцій встановлено, що інвалідність ІІІ групи позивач отримав саме у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, тому дані обставини згідно ст. 72 КАС України не потребують доказування.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91р. № 2011-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII).

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-563а14), право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.б ч.1 ст.16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.

Згідно з частиною шостою статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі -Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Згідно пункту 3 Порядку у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

З метою виконання положень ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" наказом Міністра оборони України "Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби" від 12.04.2007 № 168 (далі - Наказ) створена у Міністерстві оборони України постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії (голова) входить заступник Міністра оборони України.

В силу положень наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 року № 168 відповідну пропозицію для вирішення питання позивача (позитивну чи негативну) повинна надати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідком розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.

Відповідно до вищенаведеного, пропозиції даної комісії у формі протоколу засідання, затвердженого Міністром оборони України, і є рішенням розпорядника коштів.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно пункту 15 Порядку рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржене в установленому порядку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 з дня встановлення 3 групи інвалідності, набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії та з метою реалізації даного права надав відповідачеві через уповноважену особу - Чернігівський обласний військовий комісаріат, необхідні документи для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, проте Міністерство оборони, відповідно до свої дискреційних повноважень, прийняло рішення від 13 січня 2017 року № 3, виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого 19 січня 2017 року Міністром оборони України -про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги, яке на думку суду є неправомірним.

Суд вважає, що посилання Міністерства оборони України на те, що позивачем не надано документу, який би свідчив про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), є безпідставним, оскільки відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування, довідки про обставини травми не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами. (Ухвала Вищого адміністративного суду від 22.01.2015 по справі № 2а-1626/12/1370).

Так, правовою підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги в порядку ст.16 Закону № 2011-ХІІ та Порядком № 975 є відповідний висновок МСЕК, який надавався позивачем відповідачу.

Крім того, в матеріалах справи наявні висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи та витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії, які також підтверджують зв`язок поранення (контузія) та захворювання з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.17-18), які також надавалися на розгляд комісії.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення частково вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України від 13 січня 2017 року № 3 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії та зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Рішення про задоволення частково позовних вимог ОСОБА_1 прийняте судом на захист його прав, гарантованих Конституцією України, та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та враховуючи, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Що стосується позовної вимоги про встановлення судового контролю за виконанням відповідачем рішення суду та зобов`язання протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, подати звіт про виконання рішення суду, задоволенню не підлягає, так-як постанова суду не набрала законної сили, а згідно ст. 255 КАС України - постанова суду, яка набрала законної сили є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі і підлягає виконанню на всій території України.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.11, 69,158-163, 186, КАС України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.91р. № 2011-XII, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 13 січня 2017 року № 3 виражене у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (ч. 1 п. 6 Порядку затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975).

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційний судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення, вступну та резолютивну частини постанови то з дня отримання копії постанови в повному обсязі, апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.М. Бараненко

Постанова в повному обсязі виготовлена «01» травня 2017 року.