Справа № 320/1038/17-а
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.05.2017
Справа № 320/1038/17-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Редько О.В., при секретарі - Мазуріній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа - міський голова міста Мелітополя Мінько Сергія Анатолійовича про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі.

В позові позивач зазначає, що на підставі постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року його поновлено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Мелітопольської міської ради Запорізької області. 06 жовтня 2015 року позивачем на ім'я секретаря Мелітопольської міської ради Мінько С.А. була написана заява про поновлення його на займаній посаді.

Позивач вказує, що до теперішнього часу його не поновлено на роботі, він позбавлений можливості працювати та не отримує заробітну плату.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі з 26 жовтня 2016 року по 14 квітня 2017 року у розмірі 46903 грн. 20 коп. та витрат на правову допомогу і розмірі 5000,00 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача та третя особа і його представник в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання від 30.05.2014 року за № 3/2 позивача було затверджено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, та останній приступив до виконання своїх трудових обов'язків на займаній посаді.

На підставі Розпорядження міського голови від 02.03.2015 року за № 188-к «Про звільнення ОСОБА_1.» позивача було звільнено із займаної посади за прогули без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Не погодившись із своїм звільненням, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовною заявою до Мелітопольської міської ради, Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, секретаря Мелітопольської міської ради Мінько С.А. про визнання нечинним та скасування розпорядження міського голови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди.

На підставі постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року по справі № 320/3194/15-а, яка набрала законної сили 14 грудня 2015 року, заявлений адміністративний позов було задоволено частково та визнано протиправним і нечинним з моменту прийняття розпорядження секретаря Мелітопольської міської ради Мінько С.А від 02.03.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Мелітопольської міської ради Запорізької області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Постанова в частині поновлення на роботі підлягала негайному виконанню, у зв'язку із чим 05.10.2015 року ОСОБА_1 було видано виконавчий лист, який був направлений на виконання до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

06 жовтня 2015 року позивачем на ім'я секретаря Мелітопольської міської ради була подана письмова заява, в якій він просив виконати рішення суду та поновити його на займаній посаді.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

06 листопада 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом (ВП № 49249151).

Згідно до постанови державного виконавця від 10 березня 2016 року на Мелітопольського міського голову та заступника Мелітопольського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради були накладені грошові стягнення за невиконання рішення суду у вигляді штрафів у розмірі 680 грн. та 1360 грн. відповідно. Та державним виконавцем, керуючись вимогами ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із тим, що 04 березня 2016 року державним виконавцем було направлено подання до Мелітопольського відділу поліції для притягнення посадових осіб Мелітопольської міської ради до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Таким чином, позивачем були вчинені всі залежні від нього дії для виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 05 жовтня 2015 року, однак на теперішній час зазначене рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі не виконано, у зв'язку із чим порушуються трудові права позивача, в тому числі гарантовані ст. 43 Конституції України.

26 квітня 2016 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області винесена постанова, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа: Мелітопольський міський голова, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі задоволено: стягнено з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 02 березня 2015 року по 28 січня 2016 року в розмірі 109049 грн. 94 коп.

23 червня 2016 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року № 320/2665/16-а залишено без змін.

Через вимушений прогул та невиконання рішення суду позивачем був втрачений заробіток за період з 26 жовтня 2016 року по 14 квітня 2017 року у розмірі 46903 грн. 20 коп. (середньоденна заробітна плата становить 390, 86 грн.), що підтверджується відповіддю Мелітопольського міського голови за № 5257/02-12-1 від 27.10.2016.

Таким чином, через невиконання рішення суду про поновлення на роботі позивача, він позбавлений можливості працювати та не отримував заробітної плати, на яку розраховував при призначенні на цю посаду та поновленні на цій посаді за рішенням суду.

Згідно копії трудової книжки на теперішній час позивач не працевлаштований.

Відповідно дост. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України.

За приписами ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При цьому вказана норма не містить жодних виключень та не передбачає звільнення власника чи уповноваженого ним органа від оплати заробітку за час невиконання судового рішення про поновлення на роботі за відсутності вини власника у такій затримці. Необхідне встановлення самого факту невидачі наказу про поновлення на роботі за наявності рішення суду та вимоги державного виконавця.

У п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що відповідно до правил ст. 24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Отже, невиконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника несе в собі відповідальність за таке невиконання рішення.

Крім того, в пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі «Іванов Ю.М. проти України»(заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Правова позиція, висловлена у цій справі, узгоджується з постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 року (справа №21-237а11), яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, на підставі вищенаведеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі з 26 жовтня 2016 року по 14 квітня 2017 року у розмірі 46903 грн. 20 коп.

Також у відповідності до ст.ст. 87, 93, 94 КАС України та до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» з відповідача на користь позивача підлягає сума витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., сплачену позивачем.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 236 КЗпП України, ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа - міський голова міста Мелітополя Мінько Сергія Анатолійовича про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, , юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Грушевського, 5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду про поновлення на роботі в період з 26 жовтня 2016 року по 14 квітня 2017 року у розмірі 46903 грн. (сорок шість тисяч дев'ятсот три ) 20 коп.

Стягнути з Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, , юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Грушевського, 5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 /пять тисяч / грн. 00 коп.

Стягнути з Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, , юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Грушевського, 5, на користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Редько