Справа № 195/495/17
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/495/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.05.2017 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є.,

за участю позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області № 23214 від 13.02.2017 року щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах, як працівнику освіти, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10 2016 року (справа № 195/1190/16-а, суддя Омеко М.В.) залишено без задоволення її позовні вимоги до управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області № 23214 від 10.08.2016 року щодо не призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання Відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах, як працівнику освіти, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року її апеляційна скарга на вказане рішення суду була задоволена частково. Постанову суду першої інстанції було скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Також було скасоване рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Управління Пенсійного Фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області №23214 від 10.08.2016 року, а також зобов'язано відповідача повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На виконання вказаної постанови апеляційного суду вищевказана Комісія прийняла нове рішення № 23214 від 13.02.2017 року та повторно відмовила їй в призначенні пенсії за вислугою років, в зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи (станом на 01.04.2015 року 25 років або станом 01.01.2016 року - 25 років 6 місяців).

Мотивуючи своє рішення відповідач вказав, що загальний трудовий стаж по наданим документам складає 27 років 8 місяців 11 днів, в тому числі 19 років 1 місяць 28 днів за спеціальністю (без догляду за дітьми до трьох річного віку), або 24 роки 11 місяців 22 дні (з урахуванням догляду за дітьми до трьох річного віку), який зарахований по фактично відпрацьованим вихододням (з 1989 р. по 2000 р.), як членам колгоспу імені Леніна і за період роботи в АФ «Борисфен», що недостатньо для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» статті 55 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Позивач зазначає, що в зв'язку з таким рішенням вона вимушена знову звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, тому що вважає, що відповідно до своєї трудової книжки та фактичного строку роботи в сфері дошкільної освіти має повне право на пенсійне забезпечення за вислугу років.

Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після закінчення середньої школи в 1986 році вона вступила до Нікопольського педагогічного училища Міністерства освіти УРСР і в 1988 році закінчила повний курс навчання за спеціальністю «дошкільне виховання» з присвоєнням кваліфікації «вихователя дитячого садка».

З 24 серпня 1988 року вона почала працювати на посаді вихователя дитячого садка в колгоспі імені Леніна Томаківського району Дніпропетровської області.

12.02.1994 року колгосп імені Леніна було реорганізовано в КСП імені Леніна.

30.05 1995 року вона була звільнена з посади вихователя за власним бажанням.

01.03.1997 року була знову прийнята в КСП імені Леніна Томаківського району на посаду вихователя і була звільнена з посади 31.03.2000 року за власним бажанням.

01.04.2000 року була прийнята на посаду вихователя дитячого садка в Приватне підприємство «Агрофірма Борисфен» і була звільнена з посади 30.05.2015 року в зв'язку з закінченням строку дії трудового договору за ст.36 п.2 КЗпП України.

02.06.2015 року була прийнята на посаду вихователя в ДНЗ «Казка» і була звільнена з роботи 05.04.2016 року за угодою сторін за ст. 36 п.1 КЗпП України.

Позивач зазначає, що після звільнення з роботи, враховуючи те, що у неї є достатній трудовий стаж для виходу на пенсію за вислугу років, вона звернулася до управління ПФУ в Томаківському районі Дніпропетровської області з проханням призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах, як працівнику освіти.

Так, відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які народилися з 01.07.1969 року по 31.12.1969 року після досягнення віку 53 роки 6 місяців і за наявності спеціального стажу роботи не менше 29 років.

Однак, в цьому ж пункті зазначеної статті Закону вказано, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту, тобто не менше 25 років на 1 квітня 2015 року, або 25 років 6 місяців на 1 січня 2016 року.

Позивач зазначає, що її загальний трудовий стаж складає 27 років 8 місяців 11 днів (за даними відповідача), з яких 25 років 10 місяців 9 днів вона пропрацювала вихователем в освітній галузі, а саме в дитячому садку одного сільськогосподарського підприємства (спочатку це був колгосп імені Леніна, потім КСП імені Леніна, потім Приватне підприємство «Агрофірма «Борисфен»).

Працювала вона вихователем в період з 24.08.1988 року по 05.04.2016 року за виключенням періоду з 30.05.1995 року по 01.03.1997 року, про що є відповідні записи в її трудовій книжці, а періоди 1997,1998,1999, 2000 роки підтверджено довідкою №52 від 03.03.2016 року наданою відповідачу по фактичним відпрацьованим вихододням, де позивачка значиться в книгах обліку праці колгоспників «Дитячий садок».

Таким чином її трудового стажу в якості працівника освіти в цілому достатньо для призначення пенсії за вислугу років.

Але, як вона вже вказувала вище, рішенням комісії № 23214 від 13.02.2017 року їй повторно було відмовлено в оформленні даного виду пенсії на підставі того, що комісією до стажу пільгової роботи за її спеціальністю зараховано тільки 24 роки 11 місяців 22 дні, хоча раніше вони зараховували їй тільки 16 років 4 місяці 15 днів (рішення комісії від № 23214 від 10.08.2016 року).

Позивач вважає дії посадових осіб управління ПФУ в Томаківському районі Дніпропетровської області відносно не призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними з наступних підстав.

Комісія для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області взяла за основу підтвердження її праці за професією вихователя не трудову книжку, як того вимагає ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а протоколи загальних зборів підприємств, в яких вона працювала. Як вказано в рішенні, комісія виявила порушення у вказаних протоколах, згідно яких прийшла до висновку про відсутність достатніх доказів її роботи вихователем в дитячому садку.

Однак ці твердження не відповідають дійсності, бо стаж її роботи на посаді вихователя відповідно до записів в її трудовій книжці за період з 1988 року по 2016 рік складає більше двадцяти п'яти з половиною років, що дає їй повне право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, так як згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так як, колгосп та його правонаступники були ліквідовані, то в цьому випадку відповідач повинен керуватися Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за N 1231/13105.

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Таким чином, вищевказаним Порядком чітко визначений порядок оформлення документів при призначенні пенсії та визначені документи, які необхідно було подати їй при оформленні пенсії на пільгових умовах та критерії роботи в цьому напрямку працівників Пенсійного фонду.

Позивач також зазначає, що відповідно до вимог вказаного Порядку відповідач не повинен був проводити перевірки правильності ведення організаційної та бухгалтерської документації тих підприємств, на яких вона працювала, а повинен був перевірити тільки правильність оформлення поданих нею документів та відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж.

Згідно ст. 62 Закону України ««Про пенсійне забезпечення» та відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і тільки за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також: архівними установами.

Тобто відповідач, відповідно до вимог діючого законодавства, посилаючись на дані її трудової книжки, повинен був тільки підтвердити факт її роботи за професією вихователя саме в освітній галузі.

Всупереч цим вимогам діючого законодавства, замість того щоб підтвердити наявний у неї пільговий стаж, не дивлячись на те, що в її трудовій книжці чітко прописана її посада вихователя в дитячому садку та періоди її роботи за цією професією, що дає їй повне право на одержання пенсії на пільгових умовах, відповідач відмовив їй в оформленні даного виду пенсії на підставі неправильності ведення організаційної (облікової) документації сільськогосподарських підприємств, в яких вона працювала, що є неприпустимим з точки зору відповідності дій відповідача тим нормативним документам, якими він повинен керуватися в своїй повсякденній діяльності.

Тому позивач вважає дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області щодо не призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, упередженими та незаконними.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить суд нарахувати їй пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення до УПФ з питання щодо призначення пільгової пенсії, тобто уточнила одну з позовних вимог щодо дати з якої підлягає нарахуванню вказана пенсія.

Представник відповідача проти позову заперечує.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона працювала завідуючою дитячого садка з 2002 року, тобто коли вона прийшла працювати, то ОСОБА_1 вже працювала у дитячому садку вихователем. Позивач працювала весь час тільки на посаді вихователя до квітня місяця 2016 року.

Свідок ОСОБА_4 суду також пояснила, що вона почала працювати у дитячому садку з 15.06.1981 р. по 01.08.2002 р. У 1988 році, після закінчення педагогічного училища, до них прийшла працювати ОСОБА_1, яка працювала весь період своєї трудової діяльності (окрім відпусток по догляду за дитиною) на посаді вихователя, інших посад не займала.

Суд, дослідив матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які народилися з 01.07.1969 року по 31.12.1969 року після досягнення віку 53 роки 6 місяців і за наявності спеціального стажу роботи не менше 29 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше 25 років станом на 1 квітня 2015 року, або 25 років 6 місяців на 1 січня 2016 року.

Згідно ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, яким встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, у дошкільних навчальних закладів всіх типів - вихователі.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з паспорту позивача, остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З 24 серпня 1988 року позивач почала працювати на посаді вихователя дитячого садка в колгоспі імені Леніна Томаківського району Дніпропетровської області, в якому 21.11.2002 року була заповнена на її ім'я трудова книжка серія НОМЕР_1, копію якої додано до матеріалів справи. Як пояснила позивач дана трудова книжка - це дублікат, видана після втрати попередньої трудової книжки.

Досліджені відомості трудової книжки свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 у період з 24 серпня 1988 року по 30 травня 1995 року та у період з 01 березня 1997 року по 31 березня 2000 року працювала на посаді вихователя в колгоспі імені Леніна Томаківського району Дніпропетровської області, який 12.02.1994 року реорганізовано в КСП імені Леніна. 01 квітня 2000 року позивачка була прийнята на посаду вихователя дитячого садка в приватне підприємство «Агрофірма Борисфен» і була звільнена з посади 30 травня 2015 року. У період з 02 червня 2015 року по 05 квітня 2016 року позивачка працювала на посаді вихователя в ДНЗ «Казка».

З рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області № 23214 від 10.08.2016 року (далі - Комісії) вбачається, що у призначенні пільгової пенсії позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи (станом на 01.04.2015 р. - 25 років, або на 01.01.2016 р. - 25 років 6 місяців), при цьому, в рішенні комісії зазначено, що її загальний трудовий стаж складає 27 років 3 місяці 25 днів, в тому числі 16 років 4 місяці 15 днів за спеціальністю, чого не достатньо для призначення пільгової пенсії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року було скасоване рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Управління Пенсійного Фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області №23214 від 10.08.2016 року, а також зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», копію вказаного рішення суду додано до матеріалів справи.

На виконання вказаної постанови апеляційного суду вищевказана Комісія прийняла нове рішення № 23214 від 13.02.2017 року та повторно відмовила позивачу в призначенні пенсії за вислугою років, в зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи (станом на 01.04.2015 року 25 років або станом 01.01.2016 року - 25 років 6 місяців), при цьому в рішенні зазначено, що загальний трудовий стаж позивача складає 27 років 8 місяців 11 днів, в тому числі 19 років 1 місяць 28 днів за спеціальністю (без догляду за дітьми до трьохрічного віку), або 24 роки 11 місяців 22 дні (з урахуванням догляду за дітьми до трьохрічного віку), який зарахований по фактично відпрацьованим вихододням (з 1989 р. по 2000 р.), як членам колгоспу імені Леніна і за період роботи в АФ «Борисфен», що недостатньо для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» статті 55 Закону «Про пенсійне забезпечення», копію вказаного рішення додано до матеріалів справи.

В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає що клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі згідно п.4 ч.1 ст. 157 КАС України, безпідставним та таким що задоволенню не належить, так як раніше ухвалена Томаківським районним судом Дніпропетровської області постанова від 17.10 2016 року (справа № 195/1190/16-а) була скасована з вищевикладених причин.

Як зазначено в рішенні Комісії, відомості трудової книжки не містять інформацію про кількість фактично відпрацьованих позивачем вихододнів та встановлений мінімум вихододнів. Але наявність таких відомостей ведення трудової книжки не передбачає. Тому суд не бере до уваги вказані твердження.

Крім цього, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 18 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації /в тому числі колгоспі/ або в одній системі і мали документи про свою роботу за час стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Свідки, які були допитані у судовому засіданні, підтвердила той факт, що позивач всю свою трудову діяльність працювала тільки за однією спеціальністю - вихователя дитячого садка і ніяких інших посад не займала.

Згідно п. 20 вказаного Порядку ( розділ «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Той факт, що позивач є працівником освіти і працювала вихователем у дитячому садку згідно до записів в трудовій книжці, підтверджується також дипломом НОМЕР_2 виданим 05.07.1988 р., де зазначено, що позивач (дошлюбне прізвище - Пучкова) в 1988 році закінчила повний курс навчання за спеціальністю «дошкільне виховання» Нікопольського педагогічного училища Міністерства освіти УРСР, з присвоєнням кваліфікації «вихователя дитячого садка».

З матеріалів справи суд вбачає, що загальний трудовий стаж позивача складає 27 років 8 місяців 11 днів (про що вказує відповідач ), з яких 25 років 10 місяців 9 днів вона пропрацювала вихователем в освітній галузі, а саме в дитячому садку одного сільськогосподарського підприємства (спочатку - колгосп імені Леніна, який реорганізовано в КСП імені Леніна, потім Приватне підприємство «Агрофірма «Борисфен»).

Працювала позивач вихователем в період з 24.08.1988 року по 05.04.2016 року за виключенням періоду з 30.05.1995 року по 01.03.1997 року, про що є відповідні записи в її трудовій книжці.

Тобто відповідач, відповідно до вимог діючого законодавства, посилаючись на дані її трудової книжки, повинен був тільки підтвердити факт її роботи за професією вихователя саме в освітній галузі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведений факт відсутності необхідного спеціального стажу роботи позивача на посаді вихователя, тому, на думку суду, відповідач не виконав покладені на нього ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язки щодо надання доказів при запереченні проти позову.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-ІУ) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Тобто статтею 62 Закону № 1788-ХИ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це положення також міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Враховуючи викладене суд вважає, що записами в трудовій книжці підтверджується пільговий стаж позивача, що в свою чергу дає право на отримання пільгової пенсії передбаченої п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд також вважає, що рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області № 23214 від 13.02.2017 року, щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є протиправним.

Враховуючи ту обставину, що у позовних вимогах не зазначено дату, з якої необхідно зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, а також аналізуючи всі докази у справі, суд вважає за доцільне зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, як працівнику освіти, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 06.06.2016 року, тобто з дня її звернення за пенсією, не виходячи за межі позовних вимог згідно ст. 11 КАС України. Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,11,19,20,99,100,105, 106, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області №23214 від 13.02.2017 року щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити. нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, як працівнику освіти, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 06.06.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а якщо постанова була проголошена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Л. А. Кондус