Справа № 605/61/17
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 605/61/17

05 травня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

Позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгаєцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Підгаєцького районного суду Тернопільської області звернулась ОСОБА_1 (надалі, Позивач, ОСОБА_1.) з позовом до Підгаєцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (надалі, Відповідач) про виправлення національності бабусі ОСОБА_2 шляхом внесення змін до актового запису цивільного стану про народження батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 складеного у виконавчому комітеті Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №2 від 15.01.1950 року в графі національність з «українки» на «полька».

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16.03.2017 року у справі № 605/61/17, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгаєцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про внесення виправлення в актовий запис цивільного стану передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду у порядку ст.22 КАС України.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 року адміністративну справу № 605/61/17 за позовом ОСОБА_1 до Підгаєцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про виправлення національності бабусі ОСОБА_2 шляхом внесення змін до актового запису цивільного стану про народження батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 складеного у виконавчому комітеті Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №2 від 15.01.1950 року в графі національність з «українки» на «полька» прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити їх у повному обсязі та пояснила наступне. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 9 від 25.01.2017 року за запитом у Підгаєцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Тернопільській області від 25.01.2017 року, ОСОБА_1 отримала відомості про батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, де прізвище та ім'я вказано, а в графі по-батькові інформація відсутня. У графі "відомості про батьків" ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (батько Позивача) зазначений батько ОСОБА_5, національність -«українець», матір ОСОБА_2, національність - «українка». На думку Позивача, у книзі реєстрації актового запису цивільного стану при внесенні офіційних даних було допущено описку, де у графі національність відомості про матір ОСОБА_2 повинна бути вказана - «полька», як це зазначено у свідоцтві про народження ОСОБА_3.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без їх участі Згідно ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши в судовому засіданні Позивача, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

У відповідності до Свідоцтва про народження НОМЕР_1, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Судом встановлено, що в актовому записі про народження ОСОБА_3 № 2, складеного 15.01.1950 року Угринівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, зазначені відомості про національність його батька ОСОБА_5 - «українець», національність матері ОСОБА_2 - "українка", що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України, сформованим 25.01.2017 року.

У відповідності до висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, клопотання ОСОБА_7 задоволено у внесенні змін до актового запису про народження № 2 від 15.01.1950 р., складеного у виконавчому комітеті Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області у частині:

вилучення по-батькові «Ількович» на підставі архівної довідки про народження № 368 від 23.11.2016 року виданій Державним архівом у Тернопільській області

виправлення імені матері з «ОСОБА_2 на ОСОБА_2» на підставі актового запису про народження № 26 від 29.10.1922 року, складеного у метричній книзі с.Угринів Підгаєцького району Тернопільської області та актового запису про шлюб №1 від 18.02.1957 року, складеного у виконавчому комітеті Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області.

У цьому ж висновку, заявниці відмовлено у частині виправлення в актовому записі про народження №2 від 15.01.1950 року складеного у виконавчому комітеті Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, національність у матері «з «українка" на полька» за відсутності достатніх підстав.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження НОМЕР_3 ОСОБА_3 (батько Позивача) зазначена наступна інформація про батьків: батько ОСОБА_5, національність "українець", мати ОСОБА_2, національність "полячка".

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Частиною другою статті 300 Цивільного кодексу України (надалі, ЦК України) передбачено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Законом України "Про національні меншини в Україні" від 25 червня 1992 року № 2494-XII (надалі, Закон №2494).

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону №2494, Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст.11 Закону №2494, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398).

Відповідно до ст. 6 Закону № 2398, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Ст. 9 Закону № 2398 передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрація акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них (стаття 13 Закону № 2398).

Згідно зі ст. 22 Закону № 2398, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (ч.2,3 ст. 22 Закону № 2398).

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (п. 2.6 Правил).

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України, додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п.2.7 Правил).

Згідно з п. 2.11 Правил факти, зазначені у заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

В розумінні п.п. 2.15.9 пункту 2.15 відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає висновок і вносить відповідні зміни до актового запису якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Отже, з аналізу наведених норм випливає, що орган реєстрації актів цивільного стану вправі внести зміни до актового запису цивільного стану тільки у тому випадку, коли для цього наявні достовірні дані; внесення змін до актового запису про народження не можливе за відсутності документів, що підтверджували допущену помилку у графі національність батьків; дані Правила не передбачають можливості змінювати національність.

Згідно ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Доказів, які б підтверджували, що під час державної реєстрації акту цивільного стану позивача були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) суду не надано, до матеріалів справи не долучено. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до роз'яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" № 12 від 07 липня 1995 року, питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім зазначених у ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позивач не позбавлений права на звернення в порядку цивільного судочинства із заявою пpо встановлення фактів, що мають юридичне значення

Приймаючи рішення по суті, суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України, що викладена у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року за № 12, а саме: "орган державної реєстрації актів цивільного стану здатний порушити права, свободи та інтереси особи, яка звертається із заявою щодо внесення виправлення чи зміни в актовий запис цивільного стану, в тому випадку, якщо відповідним законом встановлено, що звернення такої особи може бути підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (зазначені норми містить також п.2.5. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання), внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємця померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Саме ці суб'єкти, наділені правом звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою щодо внесення виправлення чи зміни в актовий запис цивільного стану, повинні вважатися належними позивачами у розглядуваній категорії справ.

Проте необхідні деякі уточнення стосовно особливостей різних категорій належних позивачів, визначених відповідно до ч.2 ст. 22 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Зокрема, у випадку особи, зазначеної в абз.2 ч.2 ст. 22 цього Закону, слід підкреслити, що особа може вимагати змін у запис, складений лише відносно цієї особи. При цьому самі зміни можуть стосуватися персональних даних іншої особи. Водночас особа, якій належать персональні дані, не може вимагати їх зміни в актових записах, складених відносно іншої особи.

У випадках, зазначених в абз.3,4 та 6, відповідна особа (представник, орган), здійснюючи на законних підставах представництво інтересів дитини чи недієздатної особи (один із батьків, опікун, піклувальник; представник органу опіки та піклування), звертається щодо внесення змін до актового запису цивільного стану цієї дитини чи недієздатної особи (тобто особи, яка має право на подання такої заяви, однак через недієздатність чи обмежену дієздатність не може звернутися самостійно).

Слід підкреслити, що певною мірою особливим є випадок звернення спадкоємця померлого щодо внесення змін до актового запису цивільного стану померлого. Відповідно до ч.4 ст. 269 ЦК України, "особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно", тобто до моменту смерті. Особисті немайнові права не входять до складу спадщини (п.1 ч.1 ст. 1219 ЦК України); тому, за окремими винятками, встановленими законом, після смерті особи перехід таких прав до інших осіб не настає. Таким чином, внесення змін до актових записів цивільного стану, які відображають певні особисті немайнові права особи, після смерті особи не можуть здійснюватися на захист прав померлої особи. Спадкоємець померлої особи, звертаючись щодо внесення таких змін стосовно померлого, має на меті захист свої власних прав, свобод та інтересів."

Як вбачається із матеріалів справи, батько Позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про смерть НОМЕР_2).

Судом не приймаються до уваги копія свідоцтва про народження ОСОБА_2, копія свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_2, свідоцтво про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_7, копія витягу із метричної книги, оскільки вказані докази не містять правових підстав для вирішення питання внесення змін до актового запису про народження до графи національність.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на те, що внесення змін до актового запису про народження свого батька щодо зміни національності своєї бабусі, має на меті процесуальні наслідки для Позивача, а не для захисту особистих немайнових прав, свобод та охоронюваних законом інтересів свого покійного батька ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Підгаєцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про зобов'язання внести зміни до актового запису цивільного стану про народження батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного у виконавчому комітеті Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за № 2 від 15.01.1950 року в графі національність з "українки" на "полька" - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію постанови надіслати до Підгаєцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний 10 травня 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.