Справа № 815/4781/16
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4781/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дейнеги С.Є.,

представника відповідача Бойчевої Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Одеської області, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними дії та стягнення частини невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Одеської області, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними дії та стягнення частини невиплаченої заробітної плати, посилаючись на те, що після звільнення з органів прокуратури позивачка отримала розрахункові листи з остаточним розрахунком по заробітній платі, з яких вбачається, що заробітна плата їй нараховувалася та виплачувалася у значно меншому розмірі, ніж це встановлено ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності з 15 липня 2015 року. Позивачка вважає, що відповідачем порушені гарантовані їй ч. 3 ст. 43 Конституції України права на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, оскільки прокуратурою Одеської області з 01.07.2015 р. по 06.09.2016 р. нараховувалася та виплачувалася заробітна плата у розмірі, значно нижчому порівняно з розміром, безпосередньо визначеним ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 р., який після внесення змін та доповнень набрав чинності з 15 липня 2015 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Прокуратури Одеської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 29.09.2015 року та з 01.01.2016 року по 06.09.2016 року відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язано Прокуратуру Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 (67700, АДРЕСА_1,) не виплачену заробітну плату за період з 01 липня 2015 року по 29 вересня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2016 року у розмірі, який визначений ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Прокуратура Одеської області подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 повністю.

Позивачка апеляційної скарги на вищезазначене судове рішення не подавала. Надіслала до апеляційного суду заперечення, у якому зазначила про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника відповідача Бойчевої Т.Б., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 30 вересня 2004 року по 06 вересня 2016 року позивачка працювала на різних посадах в органах прокуратури України, що підтверджено її трудовою книжкою (а.с. 18-20).

Остання посада, яку займала позивачка в прокуратурі Одеської області - перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області.

Наказом прокурора Одеської області від 05.09.2016 р. №2105к позивачку звільнено з 06 вересня 2016 року з посади та з органів прокуратури Одеської області за власним бажанням (а.с. 24).

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачка отримала 06.09.2016 р. з відділу фінансування та бухгалтерського обліку розрахункові листи з остаточним розрахунком по заробітній платі (а.с. 22-23).

Позивачка вважає, що відповідачем порушені гарантовані працівникам прокуратури ч. 3 ст. 43 Конституції України права на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, оскільки прокуратурою Одеської області з 01.07.2015 р. по 06.09.2016 р. нараховувалася та виплачувалася заробітна плата у розмірі, що є значно нижчим від розміру, безпосередньо визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 р, який після внесення змін та доповнень набрав чинності з 15 липня 2015 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен був обчислюватись з 01.07.2015 року по 29.09.2015 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, у період з 01.01.2016 року по 06.09.2016 року - у розмірі 11 мінімальних заробітних плат, а з 30.09.2015 року по 31.12.2015 року розмір посадового окладу працівника прокуратури визначався постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №763.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Так, Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці», умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Відповідно до ч. 9 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 89 Закону України «Про прокуратуру», фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 цього Закону, фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Згідно п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення, зокрема, статті 81 Закону № 1697-VII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Предметом спору у даній судовій справі є оскарження позивачкою розміру її заробітної плати, та її стягнення у розмірі, встановленому Законом України «Про прокуратуру», у період виникнення спірних правовідносин.

В даному випадку оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

При цьому, схема посадових окладів працівників органів прокуратури затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

В свою чергу, зміни до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, щодо розмірів окладів працівників органів прокуратури не вносились, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» не передбачалось видатків на реалізацію положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, а отже прокуратура Одеської області не мала правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати позивачці поза межами видатків Державного бюджету на оплату праці своїх працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 12 липня 2016 року №820/4648/15, від 13 липня 2016 року №820/4653/15 та №818/3372/15.

У зв'язку з цим дії відповідача при виплаті заробітної плати позивачці є правомірними і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Відтак, апеляційна скарга Прокуратури Одеської області підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області задовольнити повністю.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2016 року скасувати та прийняти нову постанову суду, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов