Справа № 804/12743/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.
представника позивача: Калашнікової Г.Л.
представників відповідача: Якименка О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська
до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»
про стягнення заборгованості зі сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,-
Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», в якому просило стягнути з відповідача заборгованість зі сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 827009,70грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що згідно з пунктом 6 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) юридичні та фізичні особи, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню, з 2008 року повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 0,5 відсотка від суми операції, проте відповідачем в порушення вищевказаного закону було обчислено 0,2 відсотка за операції з купівлі-продажу безготівкової валюти за гривню за січень 2010 року.
У судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що останнім було вірно обчислено 0,2 відсотка за операції з купівлі-продажу безготівкової валюти за гривню за січень 2010 року, оскільки на час виконання обов'язку зі сплати суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з купівлі-продажу безготівкової валюти за січень-березень 2010 року Верховною Радою України Закон «Про Державний бюджет України на 2010 рік» прийнятий не був, а тому відповідач виходив з положень Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», яким передбачено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню протягом 2009 року справляється в розмірі 0,2 відсотка. При цьому, позивач в порушення норм чинного законодавства звернувся до суду щодо стягнення вищевказаної заборгованості лише на підставі висновків акту перевірки без складання та направлення вимоги про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що посадовими особами Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська була проведена планова перевірка дотримання відповідачем вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, на думку органу Пенсійного фонду, не заявлена відповідачем сума нарахованого збору від проведення операцій з купівлі-продажу безготівкової валюти за гривню за січень 2010 року складає 6798208,22 грн. та не сплачена сума 831832,55грн.
З урахуванням існуючої у відповідача переплати, відповідно до попереднього акту перевірки, сума несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування складає 827009,70грн.
Судом також встановлено, що Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» до 2011 року було зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів в Управлінні Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, проте, у зв'язку зі зміною місцезнаходження відповідача, останнього було зареєстровано як платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська.
У зв'язку із означеним листом від 04.04.2011р. №4377/02-43 Управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська було передано залишки, а позивачем прийняті залишки відповідача, на підтвердження чого було направлено лист від 19.04.2011р. №8144/03-27.
За таких обставин, саме Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулося з позовом про стягнення заборгованості відповідно до акту №62 від 02.08.2010р.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд зважає на наступне.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 статті 1 Закону № 400/97-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню. Платниками збору з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню є юридичні особи - резиденти, нерезиденти, постійні представництва юридичної особи - нерезидента, власники корпоративних картрахунків іноземної валюти, банки - члени міжнародних платіжних систем, банки (у тому числі уповноважені банки з операцій за власними зовнішньоекономічними договорами) та фізичні особи, в тому числі нерезиденти, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню. Банки та їх установи зобов'язані нараховувати, утримувати та одночасно із подачею заявки на купівлю іноземної валюти, здійснювану ними за власними операціями і від імені та за рахунок клієнтів таких банків, сплачувати до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі, встановленому цим Законом, від суми операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню, зазначеної у такій заявці, вести податковий облік та подавати звітність органам Пенсійного фонду України.
У пункті 4 статті 2 Закону № 400/97-ВР встановлено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 5 статті 1 цього Закону, є сума операції з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню.
Згідно пункту 6 статті 4 Закону № 400/97-ВР на обов'язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктом 5 статті 1 цього Закону, з 2008 року встановлюється ставка збору у розмірі 0,5 відсотка об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 4 статті 2 цього Закону.
Пунктом 10 статті 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-VI (далі - Закон № 835-VI) установлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2009 рік у частині доходів є збори на обов'язкове державне пенсійне страхування, що відповідно до закону сплачуються при здійсненні безготівкових операцій з купівлі-продажу іноземної валюти за гривню, торгівлі ювелірними виробами із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння та при відчуженні легкових автомобілів, з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, з надання послуг стільникового рухомого зв'язку (додаткові збори на виплату пенсій) у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Разом із тим статтею 77 Закону № 835-VI передбачено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню протягом 2009 року справляється в розмірі 0,2 відсотка.
Станом на січень 2010 року Верховною Радою України закон про Державний бюджет України на 2010 рік прийнятий не був.
Відповідно до статті 1 Бюджетного кодексу України (чинного на час виникнення спірних відносин) ним регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів та розгляду звітів про їх виконання, а також контролю за виконанням Державного бюджету України та місцевих бюджетів.
Частиною 2 статті 4 вказаного Кодексу передбачено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.
Згідно з частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджету систему, становить один календарний рік, який починається з 1 січня кожного року та закінчується 31 грудня того ж року.
За змістом частини 4 статті 46 Бюджетного кодексу України до прийняття закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період податки, збори (обов'язкові платежі) та інші надходження справляються відповідно до закону про Державний бюджет України на попередній бюджетний період та інших нормативно-правових актів.
Підпунктом 1 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо організації бюджетного процесу у 2010 році» від 29 грудня 2009 року № 1414 передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Державному казначейству України зараховувати податки, збори (обов'язкові платежі) та інші надходження до державного і місцевих бюджетів відповідно до Закону № 835-VI та інших нормативно-правових актів.
Ураховуючи вищенаведене, суд на підставі аналізу зазначених норм права дійшов висновку, що у випадках, коли Верховною Радою України не прийнятий закон про Державний бюджет України на поточний бюджетний період, то податки, збори (обов'язкові платежі) та інші надходження справляються відповідно до закону про Державний бюджет України на попередній бюджетний період.
За таких обставин збір з операцій з купівлі-продажу безготівкової іноземної валюти за гривню за січень 2010 року повинен справлятись платниками в розмірі, визначеному Законом № 835-VI на попередній бюджетний період, тобто у розмірі 0,2 відсотка від об'єкта оподаткування.
Крім того, позивачем не надані та в матеріалах справи відсутні докази формування і направлення контролюючим органом Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «Приватбанк» вимоги про сплату недоїмки, і що така вимога була отримана відповідачем та невиконана ним у добровільному порядку.
Згідно частини другої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону, що діяла на час виникнення спору) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.
Частиною 3 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Також ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість звернення органів ПФУ до суду про стягнення недоїмки у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу ПФУ про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі сумі недоїмки разом із застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом ПФУ, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти днів після отримання узгоджено вимоги.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вимога про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є рішенням, на підставі якого орган ПФУ, у передбачених ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.
За таких обставин, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська діяло з порушенням встановленої процедури та визначених принципів.
З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості зі сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова