Справа № П/811/1785/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2017 рокусправа № П/811/1785/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від 12.12.16

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 р. у справі № П/811/1785/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 15.11.2016 у частині застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафної (фінансової) санкції за порушення вимог п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637) у розмірі 19 512 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю накладення на ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій за неоприбуткування готівки в день отримання готівкових коштів, оскільки Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яким закріплена така вимога, поширює своє дію на підприємства, а не на фізичних осіб-підприємців. Крім того, позивачем зазначено, що перевірка господарської діяльності Підприємця проведена протиправно з огляду на те, що на момент проведення перевірки діяв мораторій на проведення перевірок платників податків з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 р. у справі № П/811/1785/16 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що дія мораторію не поширюється на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари незалежно від предмета такої перевірки і, оскільки позивач здійснює реалізацію підакцизних товарів, то, відповідно, дія мораторію на нього не поширюється.

Стосовно суті порушення п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, постанову суду мотивовано тим, що позивачем факт несвоєчасного роздрукування фіскальних звітних чеків РРО не заперечувався, при цьому вказане Положення поширює свою дію як на підприємства, так і на фізичних осіб-підприємців, в зв'язку з чим позивач, як суб'єкт господарювання, зобов'язаний був роздруковувати фіскальні звітні чеки РРО за кожен робочий день, що не було виконано останнім на певні дати, зазначені в акті перевірки, з огляду на що підстав для скасування оскаржуваного рішення, немає.

Не погодившись з постановою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 р. у справі № П/811/1785/16, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Скаржник, посилаючись на п.3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, зазначає, що законодавцем встановлено строковий мораторій на проведення перевірок суб'єктів господарювання та умови проведення перевірок протягом строку його дії, можливість проведення перевірок певних суб'єктів господарювання, зокрема, тих, які ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, а також предмет проведення таких перевірок - перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Так, скаржник вважає, що здійснена відповідачем перевірка дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки очевидно виходить за межі наданих податковим органам повноважень на здійснення перевірок протягом строку дії мораторію і протилежний висновок суду першої інстанції з цього питання суперечить вимогам вищевказаного Закону. Наведене, на думку скаржника, свідчить про протиправність прийнятого відносно позивача податкового повідомлення-рішення № від 15.11.2016 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 19512 грн. Крім того, відповідно до долучених до матеріалів справи позивачем додаткових доказів , останнім доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що сплата покупцями за товар здійснювалась як готівковими так і безготівковими розрахунками, що унеможливлює застосування на думку позивача штрафної санкції за не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у Книзі обліку розрахункових операцій.

Олександрійська ОДПІ проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи про не взяття скаржником до уваги, що вказане обмеження на проведення перевірок не поширюється з 01.01.2015 на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість, а тому фактичну перевірку проведено податковим органом правомірно.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені. Представником позивача в судовому засіданні правова позиція, визначена по справі підтримана, надані пояснення на обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, співробітниками ГУ ДФС у Кіровоградській області за результатами проведеної на підставі наказу № 459 від 01.11.2016 (а. с.61) та направлень (а. с.50) фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, відносно магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить ФОП ОСОБА_3 складено акт №130/11/11/РРО/7 від 02.11.2016 (а. с.10, 11; 45-47).

У даному акті перевірки зафіксовані порушення Підприємцем:

- п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягає у непроведенні розрахункових операцій та невидачі розрахункового документу встановленого зразка (касового чека), що засвідчує факт купівлі товару - 1 пляшка слабоалкогольного напою та 1 пачки сигарет на загальну суму 48,60 грн. (а. с.49);

- п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 277 (далі - Положення № 637), яке полягає у неоприбуткуванні (несвоєчасному оприбуткуванні) готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у Книзі обліку розрахункових операцій на загальну суму 3 902,40 грн., а саме: готівкові кошти отримані 10.02.2016 у сумі 601,80 грн. оприбутковані 11.02.2016 на підставі Z-звіту № 1502, роздрукованого 11.02.2016; готівкові кошти отримані 22.04.2016 р. у сумі 379,40 грн. обліковані 23.04.2016 на підставі Z-звіту №1574, роздрукованого 23.04.2016 р.; готівкові кошти отримані 03.05.2016 у сумі 490,30 грн. обліковані 04.05.2016 на підставі Z-звіту №1585, роздрукованого 04.05.2016; готівкові кошти отримані 18.07.2016 у сумі 736,75 грн. обліковані 19.07.2016 на підставі Z-звіту № 1661, роздрукованого 19.07.2016; готівкові кошти отримані 05.08.2016 у сумі 691,95 грн. обліковані 06.08.2016 на підставі Z-звіту №1679, роздрукованого 06.08.2016; готівкові кошти отримані 03.10.2016 у сумі 1 002,20 грн. обліковані 04.10.2016 на підставі Z-звіту № 1738, роздрукованого 04.10.2016 (а. с.24-35).

15.11.2016 на підставі вищевказаного акту фактичної перевірки Олександрійською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до Підприємця:

- за порушення п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі п.1 ст.17 вказаного Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 грн.;

- за порушення п.2.6 р.2 Положення № 637 на підставі абз.3 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 № 436/95 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 19 512 грн. (а. с.13, 14).

ФОП ОСОБА_3, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення відповідача незаконним у частині застосування штрафних санкцій за порушення п.2.6 р.2 Положення № 637 на суму 19 512 грн., звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав:

Як вбачається з вищенаведеного, ФОП ОСОБА_3 заявлялась позовна вимога про визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення лише в частині штрафних санкцій, застосованих за порушення Підприємцем п.2.6 п.2 Положення № 637, обґрунтуванням якої була відсутність законних підстав для здійснення податківцями фактичної перевірки позивача під час дії мораторію на проведення перевірок.

Так, абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 № 436/95 (далі - Указ Президента № 436/95) встановлено, що «…у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми».

Згідно визначення, наведеного у п.1.2 п.1 Положення № 637, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

В абз.2 п.п.2.2 п.2 Положення № 637 встановлено, що підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до абз.1, 3 п.п.2.6. п.2 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

За визначенням, наведеним у п.1.2 Положення № 637, книга обліку розрахункових операцій (КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Отже, з наведених норм вбачається необхідність фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у КОРО у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО. І невиконання цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке Указом Президента № 436/95 встановлена відповідальність у вигляді штрафних санкцій.

В акті фактичної перевірки від 02.11.2016 зафіксовано, що в порушення п.2.6 Положення № 637 Підприємцем своєчасно не здійснено записи у КОРО про надходження готівкових коштів у загальній сумі 3902,40 грн., тобто про несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у вказаній сумі, що позивачем не заперечується і підтверджується матеріалами справи (а. с24-33; 64-67).

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції щодо наявності порушення позивачем п.2.6 Положення № 637, оскільки таке невнесення вважається порушенням порядку оприбуткування готівки.

Стосовно посилань скаржника на відсутність законних підстав для здійснення фактичної перевірки позивача з огляду на дію мораторію щодо проведення перевірок колегія суддів зазначає наступне:

У п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Стаття 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95 № 481/95-ВР (в редакції на момент виникнення спірних відносин, далі - Закон №481) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За визначенням, наведеним у п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перелік підакцизних товарів (продукції) та ставки податку закріплені у статті 215 ПК України, відповідно до п.215.1 якої до підакцизних товарів, зокрема, належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Таким чином, функції з контролю у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, як підакцизних товарів, входять до повноважень органів ДФС.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що здійснення позивачем господарської діяльності з реалізації підакцизних товарів на підставі відповідних ліцензій, зазначених у п.п.2.1.9 акту перевірки від 02.11.2016, підтверджується матеріалами перевірки (а. с.24-33) та не заперечується позивачем.

У п.3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 і на який посилається скаржник в обґрунтування своїх доводів щодо незаконності проведення перевірки, визначено:

«Установити, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій».

При цьому згідно п.2 ч.2 ст.55 ГК України суб'єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, враховуючи здійснення торгівлі позивачем такими підакцизними товарами як алкоголь та тютюн, вірним є висновок суду про те, що дія мораторію не поширюється на перевірки ФОП ОСОБА_3, як на суб'єкта господарювання, який реалізує підакцизні товари.

Таким чином, наведене свідчить про неправомірність доводів скаржника про відсутність законних підстав для проведення фактичної перевірки, за результатами якої складно акт від 02.11.2016.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за приписами ст.81 ПК України (яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом певних документів, зазначених у даній нормі.

Тобто, вважаючи, що правові підстави для проведення перевірки відсутні, ФОП ОСОБА_3 мав право не допускати до перевірки податківців, не даючи таким чином, реалізувати наказ про проведення фактичної перевірки № 459 від 01.11.2016 (а.с.61), та мав право оскаржити його, оскільки саме вказаним наказом була призначена перевірка.

Однак, зазначеним право позивач не скористався, внаслідок чого даний наказ про проведення фактичної перевірки № 459 від 01.11.2016 (а. с.61) через його реалізацію вичерпав свою дію.

Таким чином, колегія суддів вважає цілком обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог Підприємця про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Олександрійської ОДПІ № від 15.11.2016 у частині застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафної (фінансової) санкції за порушення вимог п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637) у розмірі 19 512 грн.

Суд зауважує, що доводи апеляційної скарги стосуються виключно питань неможливості проведення перевірки через строковий мораторій, на що судом надані обґрунтування та у відповідності до ст. 195 КАС України переглянуто рішення суду першої інстанції. При цьому слід зауважити, що представником позивача при наданні пояснень, в судовому засіданні апеляційної інстанції , з посиланням на додаткові докази, зазначалось що сплата покупцями за товар здійснювалась як готівковими так і безготівковими розрахунками, що унеможливлює застосування на думку позивача штрафної санкції за не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у Книзі обліку розрахункових операцій. З цього приводу колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції з цього питання здійснено вірний висновок, не спростований заявником апеляційної скарги, що при проведенні готівкових розрахунків із застосуванням РРО, оприбуткуванням готівки є цілий комплекс дій, таких як фіксація повної суми надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій у день одержання готівки, і невиконання будь -якої з цих дій, є порушенням порядку оприбуткування готівки, за що і була застосована санкція.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3, а тому передбачених статтею 202 КАС України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 р. у справі № П/811/1785/16 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 р. у справі № П/811/1785/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко