Справа № 357/1348/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 квітня 2017 року м. Київ К/800/13846/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області

на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року

у справі № 357/1348/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області, в якому, з урахуванням уточненення позовних вимог, просила визнати незаконі дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії та просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за вислугу років з часу звернення за перерахунком.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що згідно з ст. 33 Закону України «Про державну службу» такі виплати, як суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань не входять до складу заробітної плати державного службовця, якщо з нарахованої матеріальної допомоги сплачені страхові внески, передбачені чинним законодавством, та вищезгадані виплати враховані до сум заробітку /доходу/ при щомісячній подачі звіту до відділу персоніфікованого обліку управління ПФУ, то вони враховані до розрахунку розміру заробітної плати для обчислення тієї складової частини пенсії за віком, яка визначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, УПФУ в м. Біла Церква діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивач перебуває на обліку у відповідача та з 27 грудня 2005 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 86% від суми заробітної плати.

Згідно з довідками, виданими позивачу про складові її заробітної плати, № 6860/109/10-02-05-040 та № 7300/109/10-02-05-040 від 15 липня 2016 року, останні містять складові заробітної плати, які не були включені у розрахунок пенсії позивача, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та винагорода за вислугу років та з яких були сплачені страхові внески.

08 листопада 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, в яких просила включити до складових заробітної плати суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за вислугу років, які позивач отримувала під час роботи та виходу на пенсію та з яких були сплачені страхові внески, відповідно до зазначених довідок.

Однак, листом від 08 грудня 2016 року № 536/Х01, № 547/Х01 Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області повідомило позивачу про відмову у проведенні зазначеного перерахунку та включення до складових заробітної плати сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, винагороди за вислугу років, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності з 01.05.2016 не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовця. Та зазначив, що законодавчі підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до поданих документів - відсутні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання - чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, про що вірно вказано судами

Крім того, індексацію та матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не була включена до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Судами зазначено, що позивачу при призначенні пенсії не були враховані такі складові заробітної плати як: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та винагорода за вислугу років, з яких були сплачені страхові внески.

Щодо визначення дати проведення перерахунку пенсії з 16 червня 2016 року, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, надбавки (винагороди) за вислугу років, відповідач діяв усупереч законодавству України.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 357/1348/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед