Справа № 809/459/17
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2017 р. №809/459/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Бунич Т.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2017 року Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок порушення вимог Закону України "Про рекламу" до відповідача застосовано штраф у сумі 1 700 грн., який ним у добровільному порядку не сплачено, а тому сума даного штрафу підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в адміністративному позові. Суду пояснив, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про рекламу" самовільно, без погодження з органами місцевого самоврядування, встановив обєкт зовнішньої реклами на фасаді будинку. За вказане правопорушення на позивача накладено штраф в розмірі 1 700 грн., який він у добровільному порядку не сплатив. Тому просив вищевказану суму боргу стягнути в судовому порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, поштове відправлення із повісткою, направлене за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулося до суду за закінченням терміну зберігання. В такому випадку у відповідності до положень ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, вважається, що судовий виклик вручений ОСОБА_2 належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу працівниками Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу №2 від 27.12.2016, яким встановлено ознаки порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу", а саме фізична особа-підприємець ОСОБА_2 самовільно, без погодження з органами місцевого самоврядування, встановив обєкт зовнішньої реклами типу зовнішня реклама на фасаді на фасаді будинку по вул. Олени Пчілки, 68, м. Калуш.

На підставі вищезазначеного протоколу було розпочато розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, повідомлено останнього про проведення такого розгляду 10.01.2017 року о 10:00 год. та запропоновано надати на розгляд справи інформацію про вартість розміщеної обєкта зовнішньої реклами.

10.01.2017 відповідач на розгляд справи про порушення законодавства про рекламу не з'явився та інформацію про вартість розміщеної обєкта зовнішньої реклами не надав. Тому, цього ж дня, позивачем прийнято рішення №2 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на відповідача накладено штрафні санкції в розмірі 1 700 грн., зобов'язано усунути порушення вимог ч.1 ст. 26 ЗУ Про рекламу і сплатити штраф в установленому порядку, а у 3-денний строк після сплати штрафу - повідомити Держпродспоживслужбу у Івано-Франківській області, зазначивши номери та дати платіжних доручень, за якими сплачено штраф.

У звязку з несплатою відповідачем вказаної суми штрафу у добровільному порядку у встановлений строк ГУ Держпродспоживслужби в Іван-Франківській області звернулось із даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про рекламу №270/96-ВР від 03.07.1996 року (далі Закон №270/96-ВР) реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо такої особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №270/96-ВР реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону №270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено в пп.1 п.1 ст.26 Закону №270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Таким чином, позивач у справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу.

За приписами пункту 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відповідно до пп.6 п.1 ч.2 ст.27 Закону України №270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Як встановлено приписами п.1 ч.4 ст.27 Закону України №270/96-ВР центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Згідно з ч.7 ст.27 З Закону України №270/96-ВР у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з рішення №2 від 10.01.2017, на відповідача накладено штраф у розмірі 1 700 грн., що склало 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в межах розміру штрафу, встановленого законодавством про рекламу.

Відповідно до п.п.8-12, 14, 16, 18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693(далі - Порядок), накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Як зазначено в п.16, 18 Порядку справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт наявності порушень відповідачем законодавства про рекламу, рішення про застосування штрафу винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України.

Суд також враховує той факт, що правом, передбаченим частиною 11 статті 27 Закону України "Про рекламу", оскаржити рішення про накладення штрафу до суду відповідач не скористався, а тому вищезгадане рішення є чинним.

Відповідно до п.20 Порядку сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи в суді штрафні санкції у розмірі 1 700 грн. відповідачем не сплачені, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.11 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 03.05.2017.