Справа № 815/2592/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2592/17
У Х В А Л А

про відкриття провадження в адміністративній справі

та призначення справи до судового розгляду

05 травня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання внести додаткову інформацію до переліку вкладників та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання внести додаткову інформацію до переліку вкладників та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників.

У відповідності до вимог ст.17 КАС України даний спір належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч.2 ст.18 КАС України дана справа підсудна Одеському окружному адміністративному суду.

Вказаний позов поданий згідно із ст.104 КАС України та відповідає вимогам ст.ст.105-106 КАС України. Підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Відповідно до вимог статті 110 КАСУ суд вжив всі належні заходи для всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити про, те що відступає від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 року у справі №852/2043/15 за позовом управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області (далі - управління ПФУ, ПФУ відповідно) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" - К. О. В.

Зокрема, в своєму рішенні ВСУ зазначає, що спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Однак, на думку суду у спорах між вкладниками (фізичними особами без статусу підприємця) з уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно оскарження відмови у включенні в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, сторонами є фізична особа і Фонд.

Спір між ними виник не з договірних відносин.

При цьому, відповідно до законодавства, Фонд не є правонаступником Банку.

Згідно ч.3 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про банки та банківську діяльність" цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Метою цього Закону є правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, забезпечення захисту законних інтересів вкладників і клієнтів банків, створення сприятливих умов для розвитку економіки України та підтримки вітчизняного товаровиробника.

Положеннями п.6 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Господарським судам, згідно ст.12 ГПК України, підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Проаналізувавши вказані норми права суд робить висновок про те, що вони не визначають підвідомчість спору, що виник між сторонами даної справи, оскільки ліквідація ПАТ "Імексбанк" була розпочата та здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ліквідація зазначеної юридичної особи не пов'язана із визнанням її банкрутом у порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закони України "Про банки і банківську діяльність" та "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають різні підстави та порядок припинення юридичних осіб, а також уповноважують різних суб'єктів на здійснення відповідної процедури.

Так, відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підставою для відкриття ліквідаційної процедури є постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом. Банкрутом є боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

Натомість, відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у разі отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно ч.6 ст.77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Перелік підстав для віднесення банку до категорії неплатоспроможних наведений у ст.76 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Вказана норма права пов'язує віднесення банку до категорії неплатоспроможних із наявністю у його діяльності певних порушень, які не обов'язково полягають у неможливості виконати зобов'язання перед вкладниками та іншими кредиторами.

Таким чином, ліквідація банку здійснюється з інших підстав та за іншою процедурою, ніж визнання юридичної особи банкрутом господарським судом у порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як зазначалось вище, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

З огляду на те, що відносно ПАТ "Імексбанк" не порушено та, відповідно до ч.6 ст.77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", не могло бути порушено справу про банкрутство, суд робить висновок, що даний спір не належить до підвідомчості господарського суду.

Також, суд враховує ту обставину, що позивачем у позові не ставиться питання щодо протиправності дій Банку по відшкодуванню коштів з рахунку, відкритого на ім'я позивача за відповідною угодою.

Таким чином, зважаючи на те, що ліквідація неплатоспроможних банків здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а не через процедуру банкрутства), беручи до уваги суб'єктний склад сторін (якщо позивачем виступає фізична особа, а відповідачем уповноважена особа, як суб'єкт владних повноважень) та на специфіку правового статусу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у цих правовідносинах (який містить елементи здійснення владних управлінських функцій), даний спір є публічно-правовим та належить до розгляду в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до абз. другого ч.1 ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові ВСУ, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступати від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.17, 18, 23, 104-107, 110 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі.

2. Справа розглядатиметься суддею Бойко О.Я. одноособово.

3. Запропонувати відповідачам у строк до 17.05.2017 року подати до суду заперечення проти позову та докази в їх обґрунтування.

4. В порядку підготовки справи до судового розгляду вчинити наступні дії.

Зобов'язати позивача подати до суду з дня отримання копії ухвали додаткові докази, зокрема:

- власне письмове підтвердження (довідку) того, що у провадженні судів України немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення з такого спору;

- всі наявні документи та матеріали, що стосуються розгляду позовної заяви та можуть бути використані як докази в даній справі;

відповідачів:

- всі наявні документи та матеріали, що стосуються позовних вимог та можуть бути використані як докази в даній справі;

- власне письмове підтвердження (довідку) того, що у провадженні судів України немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення з такого спору.

5. Закінчити підготовче провадження.

6. Призначити адміністративну справу до судового розгляду на 17 травня 2017 року о 11.00 год. Засідання відбудеться у залі судового засідання Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14.

7. Копію ухвали про відкриття провадження у справі з інформацією про процесуальні права та обов'язки невідкладно направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та не належить до окремого оскарження. Заперечення на неї сторони можуть зазначити в апеляційній скарзі на рішення суду за результатами розгляду справи по суті.

Суддя О.Я. Бойко