Справа № 592/866/17
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/866/17
Провадження №2-а/592/153/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого - судді Косолап М.М.,

за участю секретаря - Павлович Ю.С.,

представника відповідача - Бикова Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Сумської митниці ДФС про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що постановою № 0686/80500/16 від 21.12.2016 р. начальника Сумської митниці ДФС Гуцал О.П. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Вказану постанову вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню. При цьому вказує, що 02.08.2016 р. він через сумську митницю ДФС пункт пропуску «Суджа-Юнаківка» було ввезено транспортний засіб «Мersedes-Benz» S320, р.н. НОМЕР_1 для управління та комерційного використання на території України. Переміщення транспортного засобу на територію України було здійснено за спрощеною процедурою на підставі Стамбульської Конвенції «Про тимчасове ввезення» від 26.06.1990 р. та ст. 189 МК України. Ввезений ним автомобіль належить на праві власності польському підприємству - фірмі «ГЕНЕСІЯ ГРУП Сп. З о.о.», переданий йому в управління на підставі договору доручення на комерційне використання транспортного засобу № 01/08/2016/А від 01.08.2016 р. під час проходження митного контролю ним заявлено про режим ввезення «тимчасове ввезення ТЗ» на підставі вказаної Конвенції на 1 рік для здійснення міжнародного безоплатного перевезення вантажів для польської фірми та її представництва. Будь-яких зауважень з боку працівників митниці щодо правомірності в'їзду на територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» заявлено не було, декларування автомобіля та внесення грошової застави не здійснював, що спростовує твердження відповідача про ввезення ТЗ на територію України в режимі «транзит». Ним під час в'їзду на територію України дотримано вимоги ст. 103 МК України та Стамбульської Конвенції. 08.12.2016 р. без його участі було складено протокол про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України. 08.01.2017 р. ним отримано оскаржувану постанову. Просив поновити строк для подання адміністративного позову, який було пропущено з поважних причин, визнати протиправною та скасувати постанову № 0686/80500/16 від 21.12.2016 р. начальника Сумської митниці ДФС Гуцал О.П. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

У судове засідання 11.05.2017 р. представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не з'явилася, надала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з її відрядженням до Харківського апеляційного адміністративного суду. Судом дане клопотання відхилено, оскільки належних доказів на підтвердження того, що саме представник ОСОБА_5 бере участь у іншому судовому засіданні в апеляційній інстанції 11.05.2017 р. суду не надано. 28.04.2017 р. у судовому засіданні було заслухано пояснення представника позивача та досліджено всі надані докази по справі та саме за її клопотанням оголошено перерву до 14 - 00 годин 11.05.2017 р. З огляду на викладене, судом визнано за можливе провести розгляд справи у відсутності представника позивача.

28.04.2017 р. представник позивача ОСОБА_5 позов з наведених в ньому підстав підтримала і зазначила, що автомобіль позивач використовував на території України в комерційних цілях фірми «ГЕНЕСІЯ ГРУП Сп. З о.о.», яка є власником транспортного засобу. Транспортний засіб позивачем ввезено в режимі «тимчасове ввезення», а не транзит.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Суду вказував на відсутність підстав для встановлення митного режиму «тимчасове ввезення» транспортному засобу, який був ввезений позивачем на митну територію України. При перетині кордону 02.08.2016 р. ОСОБА_2 був ознайомлений з вимогами ст. 95 МК України та зобов'язався вивезти транспортний засіб у визначені вказаною нормою строки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.12.2016 р. відносно позивача ОСОБА_2 був складений протокол про порушення митних правил № 0686/80500/16 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України відповідно до якого 02.08.2016 р. о 16 год. 58 хв. через митний пост «Юнаківка» Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 ввезено на митну територію України в режимі «транзит» автомобіль марки Мersedes-Benz S320, реєстраційний номер НОМЕР_1 на строк встановлений ст. 95 Митного кодексу України (для автомобільного транспорту 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Згідно наявної інформації ЄАІС ДМСУ транспортний засіб не вивезений за межі митної території України. Звернень громадянина ОСОБА_2 до Сумської митниці ДФС з приводу продовження терміну перебування автомобіля у зв'язку з його поломкою чи дій непереборної сили не надходило. Протокол призначено до розгляду на 21.12.2016 р., про що зазначено у ньому (а.с. 5 - 8).

21.12.2016 р. постановою в справі про порушення митних правил № 0686/80500/16, винесеною начальником Сумської митниці ДФС Гуцал О.П., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до постанови 02.08.2016 р. о 16 год. 58 хв. в зону митного контролю митного поста «Юнаківка» Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 ввезено на митну територію України в режимі «транзит» автомобіль марки «Мersedes-Benz» S320, реєстраційний номер НОМЕР_1 на строк встановлений ст. 95 Митного кодексу України (для автомобільного транспорту 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). При перетині кордону 02.08.2016 ОСОБА_2 дав зобов'язання вивезти транспортний засіб за межі митної території України у строки відповідно до ст. 95 Митного кодексу України. Своїми діями ОСОБА_6 порушив строки транзитного перевезення - перевищив для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення більш ніж на 10 діб, не доставивши транспортній засіб до органу доходів і зборів призначення (а.с. 9 - 11).

Вказану постанову направлено простою поштою на адресу позивача 30.12.2016 р., що підтверджується штемпелем на поштовому відправленні (а.с. 12).

Відповідно до Договору доручення на комерційне використання транспортного засобу № 01/08/2016/а від 01.08.2016 р. укладеного між фірмою «ГЕНЕСІЯ ГРУП Сп. з о.о.» (замовник) та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_2 (виконавець), замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання на регулярній основі виконувати за вказівками замовника та/або представництва завдання, з використанням транспортного засобу замовника для здійснення, в рамках Договору та Конвенції про тимчасове ввезення комерційного безоплатного перевезення вантажів, належних замовнику та/або структурному підрозділу - представництву «Генесіа Груп Сп. з о.о», а також комерційного безоплатного перевезення вантажів, які призначаються для замовника та/або для представництва, на територію України, через територію України, з території України.

Автомобіль «Мersedes-Benz S320», д.н.НОМЕР_1 (польська реєстрація), випуск 25.10.2007 р. належить на праві власності «Генесіа Груп Сп. з о.о».

За даними Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску «Юнаківка» Сумської митниці ДФС 02.08.2016 р. о 16:58 в'їхав на митну територію України в режимі транзит зеленим коридором вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 66).

Статтею 4 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення - це будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби, які використовуються виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до ст.ст. 103, 104 Митного кодексу України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: при перевезенні автомобільним транспортом документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 105 Митного кодексу України, у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках B.1 - B.9, C, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Частинами 1, 3 ст. 189 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Відповідно до п. «а» ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась 24.03.2004 р. «тимчасове ввезення» означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари, у тому числі транспортні засоби, умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари, у тому числі транспортні засоби, мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Згідно з п. «b» ст. 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення, комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних перевезень вантажів та пасажирів (багажу) регламентовані Конвенцію про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р.) та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.).

Конвенція про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 р.) застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції. Статтями 4 та 5 цієї Конвенції, передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною, другий примірник якої супроводжує вантаж.

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.) застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів (та у відповідних випадках - їх багажу) транспортними засобами, коли у договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються. Статтею 5 Конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника.

Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документи на вантаж, а при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень), білетно-облікову документацію.

Таким чином, визнання автотранспортного засобу, у тому числі легкового, як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись: при платному перевезенні осіб: білетно-обліковою документацію; при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (СМR).

Отже громадянин, який возить транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України, повинен мати: документи, що підтверджують здійснення цим громадянином діяльності на користь юридичної особи - власника (користувача) транспортного засобу; належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу; документи на транспортний засіб, що підтверджують його реєстрацію в іншій державі на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами України; документи на транспортний засіб, що підтверджують мету його тимчасового ввезення; документи, що підтверджують комерційне використання транспортного засобу.

Позивач не надав митному органу належних документів, які б вказували на міжнародне платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів за допомогою легкового транспортного засобу при в'їзді 02.08.2016 р. на територію України на автомобілі Мersedes-Benz S320, реєстраційний номер реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності фірмі «ГЕНЕСІЯ ГРУП Сп. з о.о.» Республіки Польща.

З наданої суду інформації наявної у Головному управлінні ДФС в Сумській області, структурний підрозділ - представництво «Генесіа Груп Сп. з о.о» з дати взяття на облік подавало податкові декларації з податку на прибуток за 2013 - 2015 роки, у яких звітувало про відсутність господарської діяльності (а.с. 32 - 36).

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України встановлено, що товари, що переміщуються транзитом, в тому числі внутрішнім митним транзитом, повинні бути доставлені до митного органу призначення у строк, передбачений статтею 95 Митного кодексу України.

Статтею 95 Митного кодексу України визначено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, а саме - 10 діб для автомобільного транспорту (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, оскільки він перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки до митниці транспортного засобу більше ніж на десять діб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та встановлена відсутність правових підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0686/80500/16 від 21.12.2016 р., оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено. Оскаржувана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Таким чином позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Щодо клопотання про поновлення строку для подання адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд, отримавши позов, зобов'язаний з'ясувати чи має місце порушення суб'єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами, встановлених главою 8 КАС України строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

Інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб'єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 2, 6 - 9, 11, 69 - 72, 160 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови № 0686/80500/16 від 21.12.2016 р. начальника Сумської митниці ДФС Гуцал О.П. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. - залишити без задоволення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 12.05.2017 року.

Суддя М.М. Косолап