Справа № 754/89/17
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/179/17
Справа №754/89/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов′язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов"язання здійснити перерахунок, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 05.05.2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років та надала всі необхідні документи. Але листом від 01.07.2016 року відповідач відмовив їй у призначенні пенсії, зважаючи на відсутність належного спеціального стажу. Позивачка вважає відмову відповідача незаконною, а тому звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати дії Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком неправомірними, а також зобов′язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 05 травня 2016 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що позивачкою не було надано належних доказів на підтвердження спеціального стажу, достатнього для призначення пенсії, а тому їй було відмовлено у призначенні пенсії. Вважає дії Управління правомірними, у зв"язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

При розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 05.05.2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років та надала для цього передбачений відповідною постановою перелік документів.

У своїй заяві позивачка вказала про те, що на момент звернення вона досягла пенсійного віку та набула встановлену Законом України "Про пенсійне забезпечення" кількість спеціального стажу - 26 років 5 місяців 9 днів.

Але листом Управління від 01.07.2016 року позивачці було відмовлено у призначенні пенсії, зважаючи на те, що вона не надала належних документів на підтвердження свого спеціального стажу.

Але позивачка вважає дії Управління незаконними, оскільки спеціальний стаж підтверджується належними документами, зокрема, трудовою книжкою, а тому є всі підстави для призначення їй пенсії.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, зокрема, трудової книжки позивачки, вона має наступний спеціальний стаж:

- з 25.04.1985 року по 04.09.1985 року - провізор в аптеці;

- з 10.09.1985 року по 12.10.1987 року - провізор аптеки;

- з 01.04.1988 року по 31.03.2003 року - провізор, заступник завідувача аптеки, завідувач аптеки;

- з 18.04.2003 року по 01.11.2003 року - провізор, завідувач аптечного кіоску;

- з 01.11.2003 року по 31.03.2006 року - провізор, завідувач аптечного кіоску;

- з 12.04.2006 року по 09.04.2007 року - провізор аптеки;

- з 26.06.2007 року по 25.05.2008 року - провізор аптеки;

- з 27.05.2008 року по 11.08.2010 року - завідувач аптеки;

- з 17.12.2010 року по 01.04.2011 року - провізор аптеки, завідувач аптеки;

- з 18.12.2013 року по 28.03.2014 року - провізор аптеки;

- з 17.11.2014 року по 29.10.2015 року - провізор аптеки;

- з 05.11.2015 року по 24.03.2016 року - провізор аптеки.

Як зазначено у листі Управління, до спеціального стажу позивачці не було зараховано частину періоду, зазначеного позивачкою, у зв"язку з чим за підрахунками відповідача її спеціальний стаж склав лише 23 роки 0 місяців 18 днів.

Пунктом 1 абзацу 2 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються положення Закону № 1788-ХІІ.

Пунктом "е" частини 1 статті 55 Закону передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров"я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909, до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. Разом з тим, відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Наказом Міністерства охорони здоров"я України від 28.10.2002 року № 385 затверджено перелік закладів охорони здоров"я, лікарських, провізорських посад, зокрема, до цього переліку входить: провізор, провізор-аналітик, завідувач, заступник завідувача.

Визначення аптечного закладу наведено у статті 16 Закону України "Основни законодавства України про охорону здоров"я", згідно з якою безпосередню охорону здоров"я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров"я.

Тобто у вказані вище період спеціального стажу позивачка працювала на посадах та у закладах охорони здоров"я, що передбачені нормативними актами, як такі, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище позивачка станом на 05.05.2016 року набула права на пенсію за вислугу років.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та про їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов′язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об"єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком - неправомірними.

Зобов′язати Лівобережне об"єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 05 травня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: