Справа № 743/467/17
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/467/17
Провадження № 2-а/743/72/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації - про визнання дій відповідача протиправними, зобов'язання відповідача вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, зазначивши, що він є постраждалим від аварії на ЧАЕС І категорії та, згідно п.19 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на 100 % знижку вартості проїзду один раз на рік до будь-якого пункту України і назад.

У травні 2016 року ОСОБА_1 звертався до УСЗН Ріпкинської РДА із заявою про компенсацію вартості квитків на проїзд у 2016 році, однак належних йому до виплати коштів не отримав.

Таким чином, ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати йому компенсації вартості квитків на проїзд за 2016 рік; зобов'язати відповідача виплатити компенсацію; стягнути з відповідача 10000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Під час судового розгляду до участі у справі, в якості другого відповідача, було залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги. Представник відповідача, в особі УСЗН Ріпкинської РДА, в судове засідання не з'явився, надіславши заперечення на позов, в яких зазначив, що виплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості за проїзд у 2016 році неможливо через відсутність фінансування, оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» такі видатки місцевим бюджетом не передбачені.

Представник відповідача, в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, в судове засідання не з'явився, надіславши заперечення на позов, в яких вказав на необгрунтованість вимог позивача.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п.19 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії І, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як безплатний проїзд один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільним або повітряним, або залізничним, або водним транспортом з правом першочергового придбання квитків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має статус особи постраждалої від аварії на ЧАЕС І категорії.

З особової справи позивача вбачається, що 19.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до УСЗН Ріпкинської РДА про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням УСЗН Ріпкинської РДА від 19.05.2016 року позивачеві призначена компенсація за проїзд в 2016 році, у розмірі 584 грн.

Разом з цим з повідомлення, направленого ОСОБА_1 02.03.2017 року, вбачається, що Постановою КМУ № 759 від 26.10.2016 року внесено зміни до постанови КМУ від 20.09.2005 року № 936, а саме виключено абз.1, 2 п.13, які передбачали відшкодування вартості проїзду.

Такі доводи відповідача суд вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 звертався до УСЗН Ріпкинської РДА із заявою про виплату компенсації 19.05.2016 року, тобто до внесення змін дло Постанови КМУ № 936 від 20.09.2005 року.

Крім того, нормативним актом, котрий має вищу юридичну силу, а саме п.19 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено виплату постраждалим від аварії на ЧАЕС І категорії компенсації вартості проїзду.

Суд вважає, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для невиконання гарантій, взятих на себе державою по відношенню до визначеної категорії осіб.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.3 "Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", затвердженого постановою КМУ № 256 від 04.03.2002 року, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Пунктом 4 вказаного Порядку визначено, що перерахування субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання УСЗН Ріпкинської РДА виплатити компенсацію вартості проїзду за 2016 рік підлягають задоволенню.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення з первісного відповідачаморальної шкоди, підлягають частковому задоволенню.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Суд вважає, що УСЗН Ріпкинської РДА позивачеві було завдано моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 тривалий час переносить душевні страждання, обумовлені невиконанням закону зі сторони посадових осіб відповідача.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки моральна шкода позивачеві була завдана службовими особами державного органу, суд вважає, що відшкодування цієї шкоди необхідно покласти на відповідний державний орган, згідно ст.ст.1172-1174 ЦК України.

Приймаючи до уваги обставини справи, ступінь моральних страждань позивача, з урахуванням засад розумності та справедливості, з УСЗН Ріпкинської РДА на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 300 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.6-11, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації у виплаті ОСОБА_1 компенсації вартості квитків за проїзд за 2016 рік, у розмірі 584 грн.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості квитків за проїзд за 2016 рік, у розмірі 584 грн.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 300 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляція на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів, з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05.05.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток