Справа № 2-а-523/11
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2011 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Балковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради, третя особа обласна комісія по встановленню статусу учасника війни при головному управлінні соціального захисту населення облдержадміністрації м.Дніпропетровська, про визнання рішення протиправним, зобов»язання виконати певні дії, -

ВСТАНОВИВ::

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона народилася 28 липня 1927 року в с. Кушнаренково Кушнаренковського району Башкирської АССР. Коли розпочалася війна їй виповнилось 13 років, батька вона не пам'ятає, тому що він рано помер, її мати виховувала одна і працювала в лікарні санітаркою. Після школи кожного літа вона працювала у радгоспі на прополці та зборі врожаю. У 1944 році вона вступила до Кушнаренковського сільсько-господарського технікуму Міністерства сільського господарства РСФСР, який закінчила 16 березня 1948 року. Під час навчання студентів відправляли до радгоспу на збирання врожаю, а заняття наступали після листопадних свят. 20 грудня 1954 року вона одружилась з ОСОБА_2 і змінила прізвище на ОСОБА_2, згодом вони переїхали проживати в м.Дніпропетровськ. На сьогоднішній день їй 83 роки і вона досі не відноситься ані до статусу дитини війни, ані до учасника війни. В 1996 році вона звернулася до соціальної служби Бабушкінського району з заявою про те що, під час війни працювала у плодовоягідному радгоспі с. Кушнаренково республіки Башкірія, але у неї не було документів, підтверджуючих роботу за часів війни, поїхати за ними в неї не було матеріальної можливості і саме з цих причин їй було відмовлено у присвоєнні статусу учасника війни. 26 листопада 2007 року вона звернулась до відповідача з заявою про присвоєння їй статусу учасника війни та надала документи, які у неї витребували. Всі надані нею до Управління документи були використані для запиту до місця її народження та проживання під час війни, звідки була надана відповідь, а саме три довідки свідків, що підтверджували факт її роботи у радгоспі під час війни. 14.10.2008 року вона отримала відповідь від відповідача, що згідно рішення комісії від 08.10.2008 року №2 їй було відмовлено у встановленні статусу учасника війни, оскільки відсутні у свідків документи, підтверджуючі їх роботу у роки Великої Вітчизняної війни та запропоновано звернутися в комісію по розгляду питань, пов»язаних із встановленням статусу ветеранів війни при Головному управлінні праці та соціального захисту населення облдержадміністрації.

Після звернення до Головного управління праці та соціального захисту населення 06.03.2009 року вона отримала відповідь, що районному управлінню праці та соціального захисту населення було рекомендовано надати їй допомогу у витребуванні документів, підтверджуючих факт роботи в роки війни.08.02.2010 року від відповідача отримала відмову у задоволені її заяви. Позивачка просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов»язати його присвоїти їй статус учасника Великої Вітчизняної війни.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, уточнила, що просить визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради у встановлені їй статусу учасника Великої Вітчизняної війни та зобов»язати відповідача встановити їй статус учасника Великої Вітчизняної війни.

і, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що для вирішення питання про присвоєння позивачці статусу учасника війни було недостатньо необхідних документів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Згідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач народилася 28 липня 1927 року в с. Кушнаренково Кушнаренковського району Башкирської АССР, де й проживала також під час Великої вітчизняної війни. В 1944 році позивачка вступила до Кушнаренковського сільсько-господарського технікуму Міністерства сільського господарства РСФСР, який закінчила 16 березня 1948 року, що підтверджується дипломом серії Т № 44. Під час навчання у технікумі вона в числі інших студентів у працювала у Кушнаренковському радгоспі, збираючи врожай.

20 грудня 1954 року позивачка одружилась з ОСОБА_2, змінивши прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, згодом позивачка з родиною переїхали проживати в м.Дніпропетровськ.

26.11.20007 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про встановлення їй статусу учасника війни та надала необхідні документи.

Рішенням комісії щодо розгляду питань, пов»язаних із встановленням статусу ветеранів війни від 08.10.2008 року №2 позивачці було відмовлено у встановленні статусу учасника війни в зв»язку з відсутністю у свідків, які надали свої свідчення з приводу її роботи, документів, підтверджуючих їх роботу у роки Великої Вітчизняної війни згідно п. 15 абзацу 2 Типового положення про комісії для розгляду питань, пов»язаних із встановленням статусу учасників війни, затвердженого Міністерством соціальної політики України від 06.08.2003 року № 218.

Про дану обставину позивачка було повідомлена листом відповідача від 14.10.2008 року, яким їй було запропоновано для вирішення питання по встановленню статусу ветеранів війни звернутися до комісії при Головному управлінні праці та соціального захисту населення облдержадміністрації.

На звернення до Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації позивачка листом від 06.03.2009 року була повідомлена, що рішенням обласної комісії від 27.02.2009 року № 15 рекомендовано районному управлінню праці та соціального захисту населення надати їй допомогу у витребуванні документів, підтверджуючих факт роботи в роки війни. У разі незбереження архіву доопрацювати показання свідків, після отримання документів розглянути питання встановлення статусу учасника війни комісійно.

Листом відповідача від 08.02.2010 року позивачка була повідомлена про відсутність підстав для встановлення їй статусу учасника війни.

Відповідно до ст.9 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками війни Великої вітчизняної війни вважаються особи, які в період Великої Вітчизняної війни 1941 - 1945 років та війни 1945 року з імперіалістичною Японією працювали в тилу на підприємствах, в установах, організаціях, колгоспах, радгоспах, індивідуальних сільських господарствах, на спорудженні оборонних рубежів, заготівлі палива, продуктів, переганяли худобу, навчались у цей період в ремісничих, залізничних училищах, школах і училищах фабрично-заводського навчання та інших закладах професійно-технічної освіти, на курсах професійної підготовки або під час навчання в школах, вищих і середніх спеціальних навчальних закладах працювали в народному господарстві та на відбудові об'єктів господарського і культурного призначення.

Пунктом п. 7 Типового положення про комісії для розгляду питань, пов»язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Міністерства соціального захисту населення України № 79 від 30.05.1996 року, визначений перелік документів, який є підставою для встановлення районними, міськими, районними в містах, відомчими комісіями статусу учасника війни. Згідно до п.1 це положення регламентує порядок створення і діяльності комісій щодо встановлення статусу учасника війни особам, які народилися до 31.12.1932 року включно і з поважних причин не мають можливості подати документи, що підтверджують факт роботи в період Великої Вітчизняної війни.

У відповідності до п.8 цього положення у разі відсутності документів та інших доказів у зв»язку з воєнними діями, стихійним лихом, пожежами, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями, визначеними в орієнтовному переліку поважних причин, що враховуються при відсутності необхідних документів заявника, наведеному в додатку 3, факт роботи в період війни підтверджується показаннями не менше двох свідків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в 1941-1944 роках під час Великої Вітчизняної війни працювала в плодрадгоспі с.Кушнаренково Башкірської АРСР.

Дана обставина підтверджується підтвердженнями свідків ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, завіреними сільською радою Кушнаренковського району с. Кушнаренково Республіки Башкортостан 15.01.2008 року; трудовою книжкою позивачки. Встановлено, що інші документи та докази на підтвердження зазначених обставин у позивачки відсутні.

В судовому засіданні представником відповідача не було надано суду будь-яких доказів для спростування вищевказаних обставин, та не надано доказів того, що відповідачем здійснювались будь-які дії щодо опрацювання показань свідків, письмові свідчення яких були надані позивачкою, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 161-163 КАСУ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради у встановлені ОСОБА_1 статусу учасника Великої Вітчизняної війни .

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, статус учасника Великої Вітчизняної війни.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів для проголошення постанови.

Суддя Т.О. Кудрявцева

07.04.2011