Справа № 534/1556/16-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м. Київ К/800/8494/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії та зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 15 квітня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року задоволено клопотання представника позивача про відкликання позовної заяви та залишення позову без розгляду. Скасовано постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року за даною справою та прийнято ухвалу, якою позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі та рішення апеляційного суду щодо правильності застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

23 лютого 2017 року представник позивача, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подав до апеляційного суду клопотання про відкликання позовної заяви, пославшись при цьому як на правову підставу задоволення його клопотання на статті 155 та 203 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та залишаючи позовну заяву без розгляду, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до приписів, зазначених у статтях 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони мають право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов'язками, у тому числі, щодо відкликання позовної заяви.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає такий висновок суду апеляційної інстанції помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може подати клопотання про відкликання позовної заяви, за умови надходження якого суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду.

У розумінні цієї статті клопотання про відкликання позовної заяви має (може) подаватися на стадії підготовчого провадження чи судового розгляду справи, на яких стверджуване в позовній заяві порушення прав чи інтересів ще не отримало судового розсуду у виді судового рішення по суті спору в постанові, або в іншому судовому рішенні в ухвалі про закриття провадження у справі. Клопотання про відкликання позовної заяви подається до виходу суду в нарадчу кімнату і ухвалення судового рішення щодо предмета спору.

Крім того, серед процесуальних наслідків залишення позовної заяви без розгляду, зокрема в разі її відкликання, згідно з частиною третьою статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України є надання особі права повторного звернення до суду з позовною заявою з такими ж вимогами.

Частиною першою статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Положення цієї норми закону належить застосувати у взаємозв'язку з положеннями статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими рішення про скасування постанови чи ухвали суду першої інстанції і залишення позовної заяви без розгляду можливе, але тоді, коли підстави для прийняття цих рішень у часі виникли чи існували на стадіях підготовчого провадження чи судового розгляду.

У справі, в якій переглядається оскаржене рішення, позивач з часу відкриття провадження у справі і до дати постановлення рішення суду першої інстанції клопотання про відкликання позовної заяви не подавали, до виходу суду до нарадчої кімнати наполягали на задоволенні позовних вимог. Після постановлення рішення по суті спору подали апеляційну скаргу, а потім клопотання про відкликання позовної заяви.

Враховуючи те, що постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року вирішено спір, провадження щодо розгляду якого судом було порушено за позовною заявою ОСОБА_2, позивач не має права на відкликання позовної заяви, а суд апеляційної інстанції - процесуальних підстав для залишення позовної заяви без розгляду з посиланням на відкликання позивачем позовної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, в постанові від 03 лютого 2016 року в справі №21-5471а15.

Доцільність правового обмеження права позивача на відкликання позовної заяви терміном до прийняття судом рішення по суті спору спрямована на усунення можливості недобросовісного використання процесуальних прав з метою повторного судового розгляду позовних вимог, за результатами розгляду яких вже було прийнято судове рішення, що може призвести до неодноразового судового розгляду одних і тих же позовних вимог.

Враховуючи викладене, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду з огляду на наявність у справі апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 листопада 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії - скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді А.Ф. Загородній

М.Г. Кобилянський