Справа № 343/375/17
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2017-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/375/17
Провадження №: 2-а/0343/77/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi - Монташевич С. М.,

секретаря - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ст.сержанта поліції Сколівського ВП Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області Паленички Сергія Ярославовича про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову БР № 133516 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньоого руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.02.2017 р.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.02.2016 р. о 16.00 год. в межах населеного пункту м. Сколе Львівської області він, керуючи транспортним засобом "Peugot Вoxer", н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку на вимогу працівника поліції. Після чого відповідачем було винесено оскаржувану ним постанову, яку він вважає незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Стаття 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів. У своїй постанові відповідач вказує на те, що ним було порушено п. 9.8 Правил дорожнього руху, в якому зазначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу, - ближнє світло фар. Таке твердження інспектора не відповідає дійсності, оскільки він здійснив зупинку транспорнтного засобу в межах населеного пункту (м. Сколе) щонайменше 500 метрів від дорожнього знаку "населений пункт". На його заперечення відповідач пояснив, що він бачив як його автомобіль рухався без увімкненого світла і за межами населеного пункту, що також не відповідає дійсності, оскільки побачити таке не можливо було через вигини дороги, світлу пору доби. Крім того, відповідач виніс постанову без складання відповідного протоколу й у постанові не зазначив необхідних реквізитів для сплати штрафу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на вищевикладене, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать його розписки (а.с. 26, 29). Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 133516 від 21 лютого 2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КУпАП, зокрема за те, що він 24 листопада 2017 року о 16.00 годин між населеними пунктами с. Коростів та м. Сколе керував транспортним засобом "Boxer", р.н.з. НОМЕР_1, не ввімкнувши ближнє світло фар поза населеними пунктами (а.с. 3).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, 24 листопада 2017 року він дійсно керував автомобілем "Boxer", прямуючи з с. Коростів до м. Сколе, однак ближнє світло фар поза населеними пунктами на автомобілі було включено.

В порушення п. 2.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, до матеріалів адміністративної справи не долучено жодних доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Крім того, в оскаржуваній постанові не вказано, які саме норми Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_2

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак, його небажання надавати докази в судовому засіданні дало суду право вирішити справу, обмежившись доказами наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КАС України.

Також як на підтвердження своїх позовних вимог, позивач вказує на те, що інспектором, не зважаючи на його заперечення, не було складено протол про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог законодавства. З приводу вказаного суд зазначає, що статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2).

Тобто нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, складання протоколу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху не є обов'язковим. В той же час, відсутність протоколу, в якому зафіксовано обставини скоєння правопорушення, позбавили відповідача належного та допустимого доказу наявності правопорушення. Також відсутній відеозапис події.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає в суду обґрунтованого сумніву.

Виходячи з наведеного, дії ст.сержанта поліції Сколівського ВП Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області Паленички С.Я. при складенні 21 лютого 2017 року постанови серії БР № 133516 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в розмірі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, слід визнати незаконними, а вказану постанову скасувати, задовольнивши позов повністю.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 70, 71, 86 КАС України, п. 2.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії ст.сержанта поліції Сколівського ВП Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області Паленички Сергія Ярославовича при складенні 21 лютого 2017 року постанови серії БР № 133516 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в розмірі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, незаконними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БР № 133516, винесену 21 лютого 2017 року ст.сержантом поліції Сколівського ВП Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області Паленичкою Сергієм Ярославовичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя: