Справа № 825/517/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/517/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Бородавкіної С.В.
за участі секретаря - Гайдука С.В.,
представника позивача - Козлова В.В.,
представника відповідача - Дрогана С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 24.03.2017 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління (далі Чернігівській ПЗ) та, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить:
- визнати протиправними накази начальника Чернігівського ПЗ від 13.07.2016 № 335-кп «Про результати службового розслідування» та від 10.02.2017 № 152-АГ «Про підсумки додаткових групових занять» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип Б) Чернігівського ПЗ ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними та скасувати накази начальника Чернігівського ПЗ від 23.01.2017 № 18-ос «По особовому складу» та від 23.02.2017 № 60-ос «По особовому складу», відповідно до яких припинено (розірвано) контракт та звільнено зі служби сержанта ОСОБА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип Б) Чернігівського ПЗ, згідно п. «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) ч. 6 (із застосуванням ч. 8) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас, без права носіння військової форми;
- поновити його на військовій службі.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час видання оскаржуваних наказів відповідачем було порушено вимоги Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Зокрема, витяг з наказу начальника Чернігівського ПЗ № 60-ос «По особовому складу» він отримав в день виключення із списків особового складу загону та ознайомившись з яким дізнався, що підставою для даного рішення став наказ начальника Чернігівського ПЗ № 18-ос від 23.01.2017. Крім того, в день звільнення він отримав копію своєї службової картки, яка містить записи, незавірені підписом посадової особи та печаткою, про накладення на позивача дисциплінарних стягнень, про які йому нічого не відомо. Зокрема, службова картка містить запис про оголошення молодшому сержанту ОСОБА_1 «суворої догани» 03.01.2017 та догани, вже сержанту ОСОБА_1 - 10.02.2017. З наказом №18-ос від 23.01.2017 він ознайомився тільки 18.03.2017, після того, як витяг з вказаного наказу був надісланий поштою на запит представника.
Щодо наказу Чернігівського ПЗ від 10.02.2017 № 152-АГ «Про підсумки додаткових групових занять», яким йому оголошено «сувору догану», зазначив, що для проведення додаткових занять у якості військовослужбовця прикордонного загону його було викликано 08.02.2017, однак із 23.01.2017 з ним вже було припинено контракт та звільнено з військової служби.
Накази начальника Чернігівського ПЗ № 60-ос «По особовому складу» від 23.02.2017, № 18-ос «По особовому складу» від 23.01.2017 вважає незаконними з таких підстав.
Про накладення на позивача стягнень йому нічого не було відомо, стягнення не оголошувались, ніхто бесід не проводив, в чому полягають допущені порушення не доводили, з письмовими наказами не ознайомлювали.
Зазначив, що за період служби допустив порушення дисципліни, яке сталось 15.11.2016, виявлене під час раптової перевірки порядку організації та несення служби в місці тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в цей день, в чому він розкаявся і з чого зробив відповідні висновки. Однак, дане порушення вчинене одноразово, одними діями, а саме перебуваючи на службі в стані алкогольного сп`яніння, він вчинив два адміністративних правопорушення за які поніс покарання. Вважає, що допущене ним одноразове порушення дисципліни не свідчить про систематичність невиконання умов контракту, що стало підставою для припинення (розірвання) з позивачем контракту та звільнення зі служби.
Наказ начальника Чернігівського ПЗ № 152 -АГ «Про підсумки додаткових групових занять» від 10.02.2017 вважає незаконним, оскільки в порушення статей 84, 85, 86, 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України начальником загону не з`ясовані причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення та не з`ясовано чи було допущено будь-яке порушення дисципліни. Крім того, перед накладенням стягнення з ним не проводилась бесіда та наказ йому не оголошувався.
Також, приймаючи рішення про припинення контракту та звільнення позивача з військової служби начальник Чернігівського ПЗ не врахував, що він є батьком, який виховує без матері малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, при вирішення питання щодо проходження позивачем служби, обов`язково мають застосовуватись норми Кодексу законів про працю України, а саме положення статей 184, 186-1 цього Кодексу.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 25.04.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 , в частині позовної вимоги про визнання протиправним наказу начальника Чернігівського ПЗ від 13.07.2016 № 335-кп «Про результати службового розслідування», залишено без розгляду.
Представник відповідача в судовому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що за період проходження служби в Чернігівському ПЗ, позивач характеризував себе з негативної сторони, притягався до дисциплінарної та адміністративної відповідальності.
Зокрема, під час перевірки о 04:20 15.11.2016 було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками вживання спиртних напоїв. Відповідно до висновку № 151 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкості реакції, виданого Семенівською центральною районною лікарнею, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння позивача підтвердився.
Пунктом 3 наказу Чернігівського ПЗ від 28.11.2016 № 589-КП «Про результати службового розслідування» вирішено відносно ОСОБА_1 скласти матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-18 КУпАП (порушення правил несення прикордонної служби) та ст. 172-20 КУпАП (розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями), також позивача позбавлено премії у розмірі 100% у грудні 2016 року.
Наказом Чернігівського ПЗ від 10.02.17 № 152-КП «Про підсумки додаткових групових занять», за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_1 було оголошено «сувору догану».
Накази про притягнення позивача до відповідальності були йому доведені, однак дисциплінарні стягнення оскаржені не були. Враховуючи наведене, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, ОСОБА_1 було звільнено з військової служби.
Також зазначив, що КЗпП України визначено, що він регулює трудові відносини працівників. Однак, оскільки позивач є військовослужбовцем, його посилання на норми КЗпП України є помилковими, такими що не можуть бути застосовані в даних спірних відносинах.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.
Наказом начальника Чернігівського ПЗ від 01.06.2016 № 113-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 , як такого, який виявив бажання проходити військову службу у Державний прикордонній службі України, прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу, зараховано до списку особового складу загону, на всі види забезпечення та призначено з 01.06.2016 на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип Б) (ВОС-108975Р-084) (а.с. 11).
Судом встановлено, що з 03:00 по 05:00 год. 15.11.2016 майором ОСОБА_2 , спільно з офіцерами ВБ по Чернігівському ПЗ ст. лейтенантом ОСОБА_3 та лейтенантом ОСОБА_4 , здійснено раптову перевірку порядку несення служби п/н «ЧТ» від МДНС «Тимоновичи». Під час перевірки о 04:20 год. 15.11.2016 було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 , який вийшов з приміщення МДНС. В ході подальшої перевірки встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками вживання спиртних напоїв та молодший сержант ОСОБА_5 з можливими ознаками вживання спиртних напоїв; з 03:20 до 04.20 год. 15.11.2016 охорона МТНС «Тимоновичі» не здійснювалась. Начальником впс прийнято рішення про зняття вищезазначених військовослужбовців зі служби та направлення до Семенівської ЦРЛ з метою проходження медичного огляду щодо встановлення факту вживання спиртних напоїв.
У зв`язку із наведеним, групою у складі: заступника начальника штабу начальника відділу прикордонної служби майора ОСОБА_6 , заступника начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження майора ОСОБА_7 та начальника відділення по роботі з персоналом відділу персоналу майора ОСОБА_8 , відповідно до наказу Чернігівського прикордонного загону від 15.11.16 № 1462-АГ, проведено службове розслідування з метою об`єктивного з`ясування обставин порушень, виявлених під час раптової перевірки порядку організації та несення служби в місці тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » групою офіцерів у складі начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора ОСОБА_2 та офіцерів ВВБ по Чернігівському прикордонному загону.
За наслідками службового розслідування посадовими особами Чернігівського ПЗ було складено висновок службового розслідування від 18.11.2016, затверджений начальником Чернігівського ПЗ полковником ОСОБА_9 18.11.2016 та погоджений начальником відділення внутрішньої безпеки по Чернігівському ПЗ Окремого відділу внутрішньої безпеки по Північному регіональному управлінню ДПС України майором Яковчуком І. (а.с. 26-34).
Як вбачається із вищевказаного висновку, в ході службового розслідування, на підставі відібраних пояснень та матеріалів, було встановлено, що з 03:00 год. по 05:00 год. 15.11.2016 майором ОСОБА_2 спільно з офіцерами ВБ по Чернігівському ПЗ старшим лейтенантом ОСОБА_3 та лейтенантом ОСОБА_4 здійснено раптову перевірку порядку несення служби п/н «ЧТ» від МДНС «Тимоновичі». Під час перевірки о 04:20 год. 15.11.2016 було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 , який вийшов з приміщення МТНС. В ході подальшої перевірки встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками вживання спиртних напоїв та молодший сержант ОСОБА_5 з можливими ознаками вживання спиртних напоїв; з 03:20 год. до 04:20 год. 15.11.2016 охорона МТНС «Тимоновичі» не здійснювалась. Начальником впс прийнято рішення про зняття вищезазначених військовослужбовців зі служби та направлення до Семенівської ЦРЛ з метою проходження медичного огляду щодо встановлення факту вживання спиртних напоїв.
Відповідно до висновку № 151 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкості реакції, виданого Семенівською центральною районною лікарнею від 15.11.2016, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння молодшого сержанта ОСОБА_1 підтвердився.
З пояснення молодшого сержанта ОСОБА_1 стало відомо, що з 12:00 год. 14.11.2016 по 06:00 год. 15.11.2016 він виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в місці тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Близько 13:00 год. з дозволу ПСЗПН старшини ОСОБА_10 , з метою придбання кави, пішов до магазину у н.п. Тимоновичі. У магазині, окрім кави, придбав пляшку пива марки «Чернігівське» ємністю 1 літр. З прибуттям до приміщення МТНС дану ємність з пивом приховав під бушлатом, таким чином старшина ОСОБА_10 та інші військовослужбовці про це нічого не знали. З 14:00 год. 14.11.2016 по 21:00 год. 14.11.2016 виконував наказ на охорону ДК у прикордонному наряді «ПП» від МТНС «Тимоновичі» впс «Семенівка». Службу було організовано згідно картки - наказу в РнП № 3 в межах ІЗ 419 429. Згідно графіку несення служби на добу, залучався в п/н «Чт» з охорони містечка МТНС «Тимоновичі» з 03:00 год. до 05:00 год.
О 02:50 год. 15.11.2016 ПСЗПН старшина ОСОБА_10 здійснив доповідь черговому підрозділу щодо обстановки в МТНС та зміну п/н «Чт», поставив позивачу наказ на охорону в/м МТНС. О 03:00 год. після зміни п/н «Чт» ОСОБА_1 здійснив обхід території МТНС та в подальшому зайшов до приміщення МТНС з метою приготування кави.
В період відпочинку старшини ОСОБА_10 та молодшого сержанта ОСОБА_11 , близько 03:20 год., спільно з молодшим сержантом ОСОБА_5 , вжив пиво яке придбав у магазині. У зв`язку з втомою після наряду, заснув у приміщенні МТНС. Близько 04:20 год. прокинувся, зняв із себе спорядження та вийшов до туалету, де і зустрів НВПС та офіцерів ВБ, які прибули з метою перевірки несення служби.
Вищевказаним висновком встановлено, що даний факт став можливим в результаті не виконання молодшим інспектором прикордонної служби 1 категорії - дозиметристом молодшим сержантом ОСОБА_1 вимог абзаців 6, 10, 13, 14 пункту 11 глави 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 19.10.2015 № 1261, а саме: прикордонним нарядам забороняється: залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби), або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби, а також змінювати маршрут руху, крім випадків, передбачених пунктом 10 глави 2 цього розділу; заходити без службової потреби в службові та інші приміщення, які знаходяться на ділянці, що охороняється, відвідувати транспортні засоби закордонного прямування й заходити в місця проведення контролю осіб, транспортних засобів та вантажів з неслужбовою метою; вживати алкогольні напої, наркотичні, психотропні та токсичні речовини; учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатись від несення служби. А також пункту 3.4 розділу 3 Інструкції про застосування зброї, бойової техніки, озброєння кораблів (катерів), літаків і вертольотів Державної прикордонної служби України, спеціальних засобів та заходів фізичного впливу під час охорони державного кордону та виключної (морської) економічної зони України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.10.2003 № 200, в частині заборони залишати зброю без нагляду чи передавати її іншим особам.
Група вважала за доцільне, в частині, що стосується позивача, за порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, скласти матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-18 КУпАП та ст. 172-20 КУпАП.
Наказом начальника ПЗ від 28.11.2016 № 589-кп «Про результати службового розслідування», прийнятого за результатами службового розслідування, наказано молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип Б) молодшого сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягувати, у зв`язку із оформленням відносно останнього матеріалів адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 КУпАП та ст. 172-20 КУпАП та керуючись пунктом 3.5.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 20.05.2008 № 425, а саме: порушення статутних правил несення служби в прикордонному наряді та появу на службі в нетверезому стані, позбавити премії у розмірі 100 % від нарахованої суми у грудні 2016 року. Відповідно до відмітки на вказаному наказі, ОСОБА_1 його зміст було доведено до відома (а.с. 66-69).
23.12.2016 начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип Б) відносно ОСОБА_1 було складено подання про звільнення останнього з військової служби у запас згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» (а.с. 101-102). У вказаному поданні зазначено, що мотивами та підставами при достроковому звільненні молодшого сержанта ОСОБА_1 стало неналежне виконання позивачем взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків, а саме: наявність у нього адміністративного стягнення за ст. 172-18 КУпАП та ст. 172-20 КУпАП, дисциплінарного стягнення «Сувора догана», оголошеного наказом Чернігівського ПЗ від 28.11.2016 № 589-кп.
Відповідно до відмітки, із поданням ОСОБА_1 ознайомлено 23.12.2016. З умовами звільнення з військової служби ознайомлений. Із звільненням згоден.
В ході судового засідання, з`ясування обставин та підстав звільнення з військової служби ОСОБА_1 , із пояснень представника відповідача, судом було встановлено, що при складанні зазначеного вище подання начальником відділу було допущено описку та помилково зазначено, як одну із підстав для звільнення, наказ Чернігівського ПЗ від 28.11.2016 № 589-кп, замість наказу Чернігівського ПЗ від 13.07.2016 № 335-кп «Про результати службового розслідування», яким за невиконання в повному обсязі вимог пункту 8 глави 5 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, молодшому інспектору прикордонної служби І категорії дозиметристу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » молодшому сержанту ОСОБА_1 оголошено «сувору догану» (а.с. 16-17).
21.12.2016 начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ім`я начальника Чернігівського ПЗ було подано рапорт про розгляд на засіданні атестаційної комісії молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » молодшого сержанта ОСОБА_1 , у зв`язку із наявністю у нього адміністративного стягнення за ст. 172-18 КУпАП та ст. 172-20 КУпАП, дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного наказом Чернігівського ПЗ від 28.11.2016 № 589-кп (а.с. 106).
23.12.2016 начальником Чернігівського ПЗ було складено попередження про дострокове розірвання контракту з ініціативи командування з ОСОБА_1 та виключення зі списків особового складу загону через два місці, згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу». Попередження позивач отримав 23.12.2016, що підтверджується відповідною відміткою (а.с. 71).
Наказом Чернігівського ПЗ від 23.01.2017 № 18-ос «По особовому складу», відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», Положення про проходження служби громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу»), в запас сержанта ОСОБА_1 , з 23.01.2017 (а.с. 72).
Наказом Чернігівського ПЗ від 10.02.2017 № 152-АГ «Про підсумки додаткових групових занять» за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо підвищення рівня військових професійних знань, вдосконалення виручки і майстерності оголошено «Сувору догану» молодшому інспектору прикордонної служби 1 категорії дозиметристу відділу прикордонної служби «Семенівка» молодшому сержанту ОСОБА_1 (а.с. 74-75). Як вбачається із відмітки у вихідній телеграмі № 308, вищевказаний наказ було доведено до відома позивача 12.02.2017, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_12 , наданим по суті заданих питань (а.с. 109-111, 114).
З 23.02.2017 сержанта ОСОБА_1 , відповідно до наказу тво начальника Чернігівського ПЗ від 23.02.2017 № 60-ос «По особовому складу», виключено зі списків особового складу загону, всіх видів забезпечення (а.с. 73).
Вважаючи накази відповідача від 23.01.2017 № 18-ос, від 10.02.2017 № 152-АГ та від 23.02.2017 № 60-ос протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону № 2232-XII одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
При цьому, правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначено Законом України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV).
Згідно зі статтею 1 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до статті 10 Закону № 661-IV прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю.
При цьому, загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут), дія якого, у тому числі, поширюється і на Державну прикордонну службу України.
Згідно з преамбулою, Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Відповідно до статей 11, 13 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни. Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Відповідно до статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Отже, дотримання зазначених норм є обов`язком кожного військовослужбовця.
Статтею 26 Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (далі - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних взаємовідносин).
Частинами 1, 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до частини 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.
Часиною 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно зі пунктом «в» статті 51 Дисциплінарного статуту на сержантів (старшин) військової служби за контрактом, можуть бути накладені такі стягнення, зокрема, сувора догана.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84 Дисциплінарного статуту).
Положеннями статті 85 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Згідно із частиною 3 статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
За нормами статті 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Статтею 87-1 Дисциплінарного статуту визначено, що рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця оскаржується в установленому законом порядку.
Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк (стаття 88 Дисциплінарного статуту).
Судом встановлено, що за невиконання в повному обсязі вимог пункту 8 глави 5 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, наказом начальника Чернігівського ПЗ Тиркалова С.А. від 13.07.2016 № 335-КП «Про результати службового розслідування», молодшому сержанту ОСОБА_1 було оголошено «сувору догану» (а.с. 62-63).
Крім того, як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 28.11.2016 по справі № 744/1010/16-п (провадження № 3/744/383/2016), яка набрала законної сили 09.12.2016 (згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/62996841), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 1 (одну) добу. Як вбачається із вказаної постанови, стягнення до позивача застосовано у зв`язку із тим, що він 15.11.2016 о 06:00 год. на території Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області допустив порушення правил несення прикордонної служби, а саме перебуваючи в прикордонному наряді «Чатовий» не здійснював охорону військового містечка, а знаходився в службовому приміщенні без дозволу старшого прикордонного загону (а.с. 64).
Крім того, постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 28.11.2016 по справі № 744/1009/16-п (провадження № 3/744/382/2016), яка набрала законної сили 09.12.2016, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 2 (дві) доби. Як вбачається із вказаної постанови, стягнення до позивача застосовано у зв`язку із тим, що 15.11.2016 о 06:00 год. на території Тимоновицької сільської ради Семенівського району Чернігівської області був виявлений ОСОБА_1 , який під час виконання обов`язків військової служби, а саме перебуваючи в прикордонному наряді «чатовий з охорони військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 65).
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Наказом начальника Чернігівського ПЗ від 26.12.2016 № 262-вв «Службові переміщення» ОСОБА_1 , відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визнано таким, що вибув на гауптвахту до Чернігівського зонального відділення Військової служби правопорядку строком на 3 (три) доби, з 26.12.2016 (а.с. 15).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно рішень суду, протягом одного року.
Також, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення, накладене наказом від 13.07.2016 № 335-КП «Про результати службового розслідування», доведеним позивачу до відома під підпис 23.12.2016 (а.с. 62-63). Однак вказаний наказ ОСОБА_1 у встановлений законом термін ні до суду, ні до старшого командира оскаржений не був та до прийняття наказу про звільнення останнього з військової служби був чинний.
Проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначаються Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 26 Положення, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, звільняється з військової служби з підстав, передбачених частиною шостою статті 26 Закону № 2232-XII.
Згідно із приписами підпункту 1 пункту 267 Положення визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною шостою статті 26 Закону № 2232-XII, з ініціативи: командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж» та «и» частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII.
У свою чергу, відповідно до пункту «и» частини 6 статті 26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, в тому числі, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Згідно із частиною 8 статті 26 Закону № 2232-XII, якою передбачені підстави звільнення військовослужбовців з військової служби під час дії особливого періоду, військовослужбовці також можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами «в», «г», «е», «є», «и» частини шостої та пунктами «в», «г», «е», «є» частини сьомої цієї статті.
При цьому, військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності (пункт 284 Положення).
З системного аналізу вищевказаних норм Закону № 2232-XII та Положення вбачається, що військовослужбовця може бути звільнено лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання ним своїх обов`язків, визначених контрактом або за порушення дисципліни.
У розумінні зазначеного спеціального законодавства з питань проходження військової служби під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили.
При цьому, позивачем як у адміністративному позові, так і його представником у судовому засіданні наголошувалось на тому, що ОСОБА_1 , за час проходження військової служби, допустив порушення дисципліни лише один раз - 15.11.2016, зокрема, він одними діями (перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння) вчинив два адміністративні правопорушення, а тому у відповідача були відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 із військової служби у зв`язку із систематичним невиконання умов контракту.
Однак, суд не погоджується із вищевказаними твердженнями, з огляду на таке.
У відповідності до статей 11, 13 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: стримувати інших військовослужбовців від вчинення протиправних дій.
Крім того, статтею 4 Дисциплінарного статуту також визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У свою чергу, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 протягом одного року притягувався до адміністративної відповідальності. Зокрема, постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 28.11.2016 (справа № 744/1010/16-п) за порушення правил несення прикордонної служби, а саме перебуваючи в прикордонному наряді «Чатовий» позивач не здійснював охорону військового містечка, а знаходився в службовому приміщенні без дозволу старшого прикордонного загону (стаття 172-18 КУпАП) та постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 28.11.2016 (справа № 744/1009/16-п) за перебування позивача, під час виконання обов`язків військової служби, у стані алкогольного сп`яніння (частина 1 статті 172-20 КУпАП).
При цьому, суд звертає увагу, що здійснення позивачем порушення дисципліни в однин день 15.11.2016 мало своїм наслідком притягнення позивача до різних видів відповідальності за окремо встановленими КУпАП нормами. Тобто, у спірних правовідносинах позивача було притягнуто двічі до адміністративної відповідальності за різні за змістом і суттю проступки, що, у свою чергу, свідчить про наявність законодавчо передбаченої підстави для звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням ним умов контракту.
Крім того ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді «суворої догани» притягнуто наказом начальника Чернігівського ПЗ від 13.07.2016 № 335-КП «Про результати службового розслідування».
Враховуючи наведене суд вважає, що командування Чернігівського ПЗ мало об`єктивні підстави для розгляду діяльності військовослужбовця ОСОБА_1 на атестаційній комісії та, після розгляду висновку атестаційної комісії, на винесення оскаржуваних наказів з урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки позивача, а також тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби.
Разом з тим, позивач, перебуваючи на службі під час дії особливого періоду, у зв`язку із загальновідомими обставинами іноземної агресії щодо України, загрози її територіальній цілісності, незалежності та існуванню, необхідності забезпечення недоторканності державного кордону, у порушення вимог Контракту та норм Статутів, не втримався від вживання алкогольних напоїв з іншим військовослужбовцем, під час охорони державного кордону та піддав загрозі територіальну цілісність України та весь складу прикордонного загону.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування наказів Чернігівського ПЗ від 23.01.2017 № 18-ос та від 23.02.2017 № 60-ос і відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Щодо посилань представника позивача, що оскаржуваний наказ про припинення (розірвання) контракту та звільнення позивача з військової служби від 23.01.2017 № 18-ос прийнятий у період перебування ОСОБА_1 на лікуванні, на підтвердження чого наданий листок непрацездатності серії АДЗ № 484543 (а.с. 115), суд зазначає таке.
Відповідно до п. 292 Положення наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.
Щодо посилань ОСОБА_1 на ту обставину, що він є батьком, який виховує дитину без матері, а тому на нього поширюються гарантії, встановлені Кодексом законів про працю України, зокрема, статті 184 та 186-1 Кодексу, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 184 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.
Статтею 186-1 КЗпП України встановлено, що гарантії, встановлені статтями 56, 176, 177, частинами третьою - восьмою статті 179, статтями 181, 182, 182-1, 184, 185, 186 цього Кодексу, поширюються також на батьків, які виховують дітей без матері (в тому числі в разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також на опікунів (піклувальників), одного з прийомних батьків, одного з батьків-вихователів.
Суд звертає увагу, що особливості звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом визначені частиною 6 статті 26 Закону № 2232-XII, які виникають на підставі юридичного факту (зокрема, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).
Таким чином, при припиненні (розірванні) контракту з підстав, визначених частиною 6 статті 26 Закону № 2232-XII, військова служба із військовослужбовцем припиняються в односторонньому порядку за рішенням командування військової частини (прикордонного загону).
Специфікою ж розірвання трудового договору з ініціативи власника є чітке законодавче визначення не лише підстав, а й порядку його розірвання, до якого належать обов`язкове погодження з профспілковим органом (у разі, коли працівник, котрий підлягає звільненню, є членом профспілки).
У разі виникнення юридичних фактів, зазначених у частині 6 статті 26 Закону № 2232-XII, як підстав для припинення (розірвання) контракту, командування приймає рішення про припинення військової служби, яке ґрунтується на юридичних фактах підтверджених відповідними матеріалами.
Зокрема, частиною 6 статті 26 Закону № 2232-XII передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби:
а) у зв`язку із закінченням строку контракту;
б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;
в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;
г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі;
д) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України;
е) через службову невідповідність;
є) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;
ж) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;
з) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця);
и) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
і) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції";
ї) у зв`язку з неможливістю переведення на іншу посаду у разі безпосереднього підпорядкування близькій особі;
й) у зв`язку із встановленням за результатами спеціальної перевірки, яка здійснюється під час доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці України, відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади (прийому на військову службу);
к) у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем - жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років;
л) у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади";
м) у зв`язку із закінченням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону.
Суд звертає увагу, що у разі виникнення зазначених юридичних фактів, командування приймає рішення про припинення військової служби військовослужбовцем та розірвання укладеного із ним контракту, яке ґрунтується на відповідних матеріалах та не потребує здійснення такого звільнення за встановленими правилами та гарантіями (статті 40, 43, 43-1 1, частина третя статті 184, статті 186-1, 198 Кодексу законів про працю України).
Враховуючи наведене, та встановлені в ході службового розслідування, судового засідання факти порушення ОСОБА_1 вимог Дисциплінарного статуту, Статуту суд вважає, що при звільненні позивача з військової служби відповідач діяв в межах чинного законодавства.
Щодо посилань представника позивача, що після звільнення ОСОБА_13 із військової служби йому було присвоєно чергове військове звання «сержант», суд зазначає таке.
На підставі подання начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип В) від 30.11.2016, наказом начальника ПЗ від 03.01.2017 № 1-ос, молодшому сержану ОСОБА_1 було з 31.12.2016 присвоєно чергове військове звання «сержант» (а.с. 14, 103).
Військові звання присвоюються військовослужбовцям персонально та послідовно з урахуванням граничного військового звання за посадою, яку вони займають, та інших умов, передбачених цим Положенням (пункт 60 Положення).
Відповідно до пункту 65 Положення чергові військові звання присвоюються військовослужбовцям, у яких закінчився строк вислуги в попередньому військовому званні та які перебувають на посадах, за якими штатом передбачені граничні військові звання, вищі за ті, що вони мають.
Затримка у присвоєнні чергового військового звання не допускається (пункт 75 Положення).
Пунктом 76 Положення визначено вичерпний перелік підстав, коли чергове військове звання військовослужбовцю не присвоюється, а саме: під час перебування військовослужбовця у розпорядженні відповідного начальника у зв`язку з усуненням від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування або відстороненням від посади згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України або відстороненням від виконання повноважень на посаді у зв`язку зі складенням протоколу про вчинення корупційного правопорушення, пов`язаного з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції"; якщо військовослужбовець має таке дисциплінарне стягнення, як попередження про неповну службову відповідність, накладене наказом; якщо військовослужбовця притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення.
Частиною 2 статті 24 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Таким чином, днем фактичного звільнення з військової служби вважається день виключення зі списків особового складу військової частини (прикордонного загону) у зв`язку зі звільненням з військової служби, про що оформлюється відповідний наказ.
Враховуючи наведене, та те, що станом на 03.01.2017 ОСОБА_1 перебував у списках особового складу Чернігівського ПЗ, у відповідача були відсутні підстави для не присвоєння йому чергового військового звання.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним наказу Чернігівського ПЗ від 10.02.2017 № 152-АГ, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІІ категорії (тип Б) Чернігівського ПЗ ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
На виконання вимог наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.12.2016 № 800-АГ «Про організацію роботи з персоналом Північного регіонального управління у 2017 році» з метою профілактики порушень дисципліни, підвищення рівня професійної підготовки персоналу прикордонного загону, який схильний до негативних проявів та має відповідні дисциплінарні стягнення, у відповідності до наказу Чернігівського ПЗ від 02.02.2017 № 110-АГ «Про проведення додаткових групових занять», 08.02.2017 на базі Управління ПЗ було організовано та поведено додаткові групові заняття з військовослужбовцями прикордонного загону, які допускають порушення дисципліни.
Судом встановлено, що згідно затвердженого плану проведення зборів з військовослужбовцями було проведено ряд навчальних занять, індивідуальних бесід та прийнято заліки з теоретичної, фізичної і екологічної безпеки державного кордону.
Як вбачається із наявного в матеріалах справи бланку відповідей комплексного тестування, ОСОБА_1 за залік з теоретичної підготовки отримав 2 (30 % вірних відповідей) (а.с. 76).
Згідно із відомістю результатів перевірки рівня професійної підготовки, ОСОБА_1 за наслідками проведених групових занять отримав: екобезпека 2, індивідуальна загальна оцінка з професійної підготовки 2, фізична підготовка не здавав (хворів) (а.с. 77).
Враховуючи наведене, суд вважає, що Чернігівським ПЗ правомірно, за особисті незадовільні показники з професійної підготовки застосовано до позивача дисциплінарне стягнення «сувора догана», оголошене наказом начальника Чернігівського ПЗ від 10.02.2016 № 152-АГ (а.с. 74-75). При цьому, суд враховує, що станом на день проходження додаткових групових занять і видання вказаного наказу ОСОБА_1 не був виключений зі списків особового складу та на нього поширювались всі права та обов`язки військової служби.
Як вбачається із відмітки у вихідній телеграмі № 308, вищевказаний наказ було доведено до відома позивача 12.02.2017, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_12 , наданим по суті заданих питань (а.с. 109-111, 114).
Щодо посилань представника позивача на помилки в заповненні службової картки ОСОБА_1 суд зазначає, що наявність в картці помилок та неточностей, у випадку підтвердження матеріалами справи факту порушення службової дисципліни військовослужбовцем, само по собі не може бути підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів.
При цьому суд звертає увагу, що матеріалами справи спростовуються доводи позивача, що про накладення на нього стягнень ОСОБА_1 нічого не було відомо та стягнення не оголошувались.
Вимога ОСОБА_1 щодо поновлення його на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії (тип Б) Чернігівського ПЗ не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.
Відповідно до приписів статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представником Чернігівського прикордонного загону при розгляді даної справи.
Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна