Справа № 609/371/17
Суддя: Ящук Т. М.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 609/371/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" травня 2017 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Ящук Т.М.

з участю секретаря Кравчук Л.М.

представника позивача Писаренко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Управління соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, в якому просить визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 05 травня у розмірі встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік протиправною та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену суму у розмірі 4730 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування « та ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум .
В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та пояснила, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України. Згідно із вимогами ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій повинна щорічно, до 05 травня, виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виплату якої здійснюють органи соціального захисту населення через відділення зв`язку, або через установи банків: пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Проте, відповідач Управління соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації у 2016 році неправомірно виплатив позивачу таку грошову допомогу в меншому розмірі, ніж визначено цим Законом.

Тому наприкінці лютого 2017 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації із заявою про нарахування та виплату невиплаченої частини одноразової грошової допомоги в сумі 4 730 гривень. Листом № 08-5/917 від 29.03.2017 року управління підтвердило, що в 2016 році ОСОБА_2 отримав 920 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги», і фактично відмовило йому у проведенні перерахунку.

Позивач вважає, що норми вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України звужують обсяг встановлених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прав та пільг учасників бойових дій, а Закони України мають вищу юридичну силу в порівнянні з актами органів виконавчої влади, і тому ця постанова не може бути застосована при нарахуванні виплат щорічної одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій.

За таких обставин просять визнати бездіяльность протиправною та стягнути із відповідача в користь позивача недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій.

Представник відповідача - Управління соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, з якого вбачається, що управління позову не визнає, просить відмовити в його задоволенні з огляду на наступне. Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачається щорічно до 5 травня виплачувати ветеранам війни, учасникам бойових дій та особам, на яких поширюється чинність цього Закону, разову грошову допомогу у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. У 2016 році порядок виплати такої грошової допомоги та її розміри визначено постановами Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» та від 29.04.2016 року № 320 «Про збільшення розмірів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня деяким категоріям громадян». ОСОБА_2 , будучи учасником бойових дій, як суб`єкт отримання вказаної допомоги одержав таку допомогу в 2016 році в сумі 920 гривень, а тому в управління не було підстав для її виплати у більшому розмірі.

Суд , вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи , оцінивши докази , вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 26 лютого 2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 та має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Згідно листа № 08-5/917 від 29.03.2017 року Управління соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації ОСОБА_2 одержав разову грошову допомогу в 2016 році в розмірі 920 гривень, як це передбачено постановою КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги».

Виплата разової щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій урегульована ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п`яту статті 12 вищевказаного Закону викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наведені зміни були визнані неконституційними.

Таким чином, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій мав становити п`ять мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно із яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Визначаючи питання пріоритетності закону, який необхідно застосовувати до спірних правовідносин, суд виходить із Рішення Конституційного Суду України від 03.10.97 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України, де зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» був прийнятий пізніше за Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та не визнавався Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України.

Отже, виходячи з наведеного, до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова № 141) передбачено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «;Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Щодо доводів позивача про те, що конституційні права та свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України, суд зазначає, що згідно Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Така позиція узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

У рішенні Конституційного суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп (у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з окремими положеннями Конституції України) вказано, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

З наведеного видно, що Кабінет Міністрів України наділений правом регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність прийнятого рішення відповідачем відносно позивача щодо виплати йому одноразової допомоги , як учаснику бойових дій в 2016 році в розмірі 920 гривень, як це передбачено постановою КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги», а тому в задоволенні позовних вимог щодо визнання бездіяльності відповідача щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 05 травня у розмірі встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік протиправною та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену суму у розмірі 4730 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування « та ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум .
На підставі наведеного, керуючись Законом України « Про Державний бюджет на 2016 рік», Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Бюджетним Кодексом України, ст.159- ст.160 КАС України , суд
П О С Т А Н О В И В :
В позові ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Шумської райдержадміністрації про визнання бездіяльності щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 05 травня у розмірі встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2016 рік протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену суму у розмірі 4730 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування « та ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум відмовити .
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня виготовлення повної частини постанови через Шумський районний суд .
Суддя: Т. М. Ящук