Справа № 755/3286/17
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії посилаючись на те, що він з 2005 року отримував пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 07 жовтня 2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по віку. Відповідачем була призначена та нарахована пенсія відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому розмір його пенсії за віком розраховано з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік. Відповідач у своєму листі відмовив у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за останні три роки до дня звернення з посиланням на те, що відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на іншій здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (доходу) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на іншій в пенсійні справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Проте, в даному випадку відбувається перехід з пенсії за вислугою років, як військовослужбовця, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військовослужбовців та деяких інших осіб» на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування». Тобто умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Позивач вважає вказані дії незаконними та просить визнати їх протиправними, а також зобов'язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії у відповідності до вимог ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 листопада 2016 року, за виключенням сум фактично проведених виплат.

Відповідач у наданих письмових запереченнях позов не визнав, посилаючись на те, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві діяло в межах чинного законодавства при перерахунку позивачу пенсії, оскільки відбувалося не нове призначення пенсії, а перехід на інший вид пенсії.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з Атестатом № 1378 про зняття з обліку, виданого відповідачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, позивач отримував пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 17 серпня 2005 року по 31 жовтня 2016 року. Виплату пенсії припинено по причині переходу на пенсію за іншим законом.

07 жовтня 2016 року позивач звернувся до відповідача про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

17 січня 2017 року позивач звернувся до Управління з заявою щодо надання роз'яснення по розрахунку призначеної пенсії.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26 січня 2017 року №1576/13/Я-77, пенсія позивача призначена із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, оскільки це слід рахувати не як нове призначення, а як перехід на інший вид пенсії за іншим законом.

Враховуючи вище зазначене, та те, що по 31 жовтня 2016 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», останньому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 01 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 9 даного Закону передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком.; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входять до правового поля Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", а регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Законута Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший). Дана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2013 року справа №21-31а13.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором.

Крім того, суд виходить з того, що в ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню, а показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Такі правові позиції узгоджуються також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі № 1049/11/13-11 від 19 липня 2011року та з постановами Вищого адміністративного суду України від 01.12.2013р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 у справі № К/800/1384/13 та з постановою Верховного Суду України від 31.03.2015року по справі №21-612а14.

Згідно зі ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при здійсненні призначення пенсії за віком позивачу відповідачем не надано, а заперечення відповідача спростовано приведеними вище доводами та висновками суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України,Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Верховного Суду України від 31.03.2015 року по справі № 21-612а14,

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 листопада 2016 року, застосувавши показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки (2013 рік - 2015 рік), що передують року звернення за призначенням пенсії (2016 рік), із урахуванням раніше виплаченої пенсії, з 01.11.2016 року.

До суду може бути подана апеляційна скарга на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. О. Яровенко