Справа № 127/8051/17
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8051/17
Провадження № 2-а/127/467/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В. М., розглянувши у скороченому провадженні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці, у якому просить суд визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , та Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати та виплачувати йому з 06.03.2017 року пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні за три календарні роки 2014, 2015, 2016 роки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 05.02.2008 року отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 06.03.2017 року в зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком, передбаченої статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Для обчислення пенсії просив врахувати середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, перед зверненням за пенсією, тобто за 2014-2016 роки. У відповідь на вказану заяву, ОСОБА_1 від Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці отримав лист № 637/06-32-3/02-2 від 27.03.2017 року, в якому вказав, що позивач вже реалізував своє право на один із видів пенсії за віком, оскільки отримує пенсію за віком за Списком №2 на пільгових умовах, а тому права на переведення на інший вид пенсії немає.

Дану відмову позивач вважає протиправною, його права порушені, а тому він вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав.

На адресу суду надійшли заперечення відповідача - Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці, у яких зазначено, що з 05.02.2008 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому його повторна вимога про призначення пенсії за віком не передбачена жодною правовою нормою, та не може бути взята до уваги управлінням.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, вивчивши заперечення відповідача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 05.02.2008 року отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

06.03.2017 року в зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з відповідною заявою про призначення йому пенсії за віком, передбаченої статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Для обчислення пенсії просив врахувати середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, перед зверненням за пенсією, тобто за 2014-2016 роки.

Згідно листа №637/06-32-3/02-2 від 27.03.2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, відповідачем було роз'яснено позивачу, що оскільки він вже реалізував своє право на один із видів пенсії за віком, оскільки отримує пенсію за віком за Списком №2 на пільгових умовах, а тому права на переведення на інший вид пенсії немає.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 6 Закону № 1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу першого частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачу призначено пільгову пенсію за Списком №2 відповідно до пункту статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а 06.03.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, згідно зі ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону .

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 2017 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням середненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2014-2016 роки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Відповідно до положень частини 1 статі 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що право позивача при призначені пенсії є порушеним, а тому воно підлягає захисту шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з 06.03.2017 року нарахувати позивачу та виплачувати пенсію за віком згідно статті 26 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", Законом України від 9 липня 2003 року №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 8, 11, 183-2 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним дії Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 06 березня 2017 року пенсію за віком згідно статті 26 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 роки).

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: