Справа № 826/2692/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 826/2692/17 Суддя доповідач Безименна Н.В.
У Х В А Л А

27 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Панчук А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань вищого корпусу державної служби, за участю третьої особи - Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань вищого корпусу державної служби, за участю третьої особи - Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби та призначено справу до апеляційного розгляду на 25 квітня 2017 року.

В межах даного апеляційного провадження 25 квітня 2017 року (передано головуючому судді 26 квітня 2017 року) позивачем подано клопотання про забезпечення позову, шляхом заборони Антимонопольному комітету України приймати рішення про призначення на посаду керівника апарату Антимонопольного комітету України переможця конкурсу, визначеного рішенням Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформленого протоколом від 14 лютого 2017 року, прийнятим за результатами конкурсу, оголошеного на виконання наказу Антимонопольного комітету України від 26 січня 2017 року № 40-ВК «Про оголошення повторного конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «А»», - до ухвалення рішення у даній адміністративній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та його представника, представника позивача та третьої особи, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що останнє підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 КАС України відповідач або інша особа, яка бере участь у справі, у будь-який час має право заявити клопотання про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або скасування заходів забезпечення адміністративного позову. Таке клопотання розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення позивача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з відокремлених матеріалів справи, Київським апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження у даній справі. Забезпечення позову є процесуальною гарантією недопущення порушення прав позивача до вирішення спору по суті.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку переглядається питання про вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову, колегія суддів дійшла висновку, щодо необхідності розгляду даного клопотання по суті.

При цьому, колегія суддів враховує, що КАС України передбачає два способи забезпечення позову: зупинення дії оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборона вчинення певних дій.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до Комісії з питань вищого корпусу державної служби, третя особа: Антимонопольний комітет України, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформлене протоколом від 14.02.2017.

Так, згідно з пунктом 9 протоколу засідання комісії з питань вищого корпусу державної служби № 3 від 14 лютого 2017 року, за результатами складення загального рейтингу кандидатів ОСОБА_2 визначено переможцем конкурсу на заняття вакантної посади керівника апарату Антимонопольного комітету України.

Системний аналіз мотивувальної частини ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року дає підстави вважати, що саме спосіб забезпечення позову судом першої інстанції, суд вважав необґрунтованим.

В поданому 25 квітня 2017 року клопотанні позивач просить забезпечити позов в інший спосіб, а саме: заборонити Антимонопольному комітету України приймати рішення про призначення на посаду керівника апарату Антимонопольного комітету України переможця конкурсу, визначеного рішенням Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформленого протоколом від 14 лютого 2017 року, прийнятим за результатами конкурсу, оголошеного на виконання наказу Антимонопольного комітету України від 26 січня 2017 року № 40-ВК «Про оголошення повторного конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «А»», - до ухвалення рішення у даній адміністративній справі.

Не заперечуючи того, що ОСОБА_2, згідно з рішенням комісії з питань вищого корпусу державної служби від 14 лютого 2017 року є переможцем конкурсу на заняття вакантної посади керівника апарату Антимонопольного комітету України, на думку колегії суддів, спосіб забезпечення позову зазначений у клопотанні позивача від 25 квітня 2017 року забезпечить вакантність посади керівника апарату Антимонопольного комітету України до вирішення справи по суті, що дасть можливість обійняти дану посаду особі, яка буде мати на неї безумовне право.

В судовому встановлено, що на теперішній час посада керівника апарату Антимонопольного комітету України є вакантною.

Пунктом 1 частини 5 статті 28 Закону України «Про державну службу» встановлено, що учасник конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір, має право оскаржити рішення конкурсної комісії: щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "А" - до суду.

Відповідно до ч. 3 статті 31 Закону України «По державну службу» рішення про призначення на посаду державної служби приймається після закінчення строку оскарження результатів конкурсу, а в разі оскарження результатів конкурсу - після прийняття рішення за скаргою суб'єктом розгляду скарги (органом, уповноваженим на розгляд скарги), але не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, якщо інше не передбачено законом. Таке рішення приймається на підставі протоколу засідання конкурсної комісії.

Позивач оскаржив до суду в березні 2017 року рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформлене протоколом від 14.02.2017.

На думку колегії суддів, забезпечення позову шляхом заборони Антимонопольному комітету України до ухвалення рішення у справі приймати рішення про призначення на посаду керівника апарату Антимонопольного комітету України переможця конкурсу, визначеного рішенням Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформленого протоколом від 14 лютого 2017 року, зможе запобігти докладанню значних зусиль та витрат або утрудненню відновлення прав позивача та інших осіб, при виконанні рішення у межах заявлених у даній справі позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1, подане представником ОСОБА_3 25 квітня 2017 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 117, ст. 160, 165, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Заборонити Антимонопольному комітету України приймати рішення про призначення на посаду керівника апарату Антимонопольного комітету України переможця конкурсу, визначеного рішенням Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформленого протоколом від 14 лютого 2017 року, прийнятим за результатами конкурсу, оголошеного на виконання наказу Антимонопольного комітету України від 26 січня 2017 року № 40-ВК «Про оголошення повторного конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «А»», до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Повний тест ухвали виготовлено 28 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю. Кучма