Справа № 357/1739/17
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1739/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 4 справу за адміністративним позовом Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області , третя особа: ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №53238340,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 18 січня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53238340 з виконання виконавчого листа у справі № 357/3332/15-а за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у місті Білій Церкві про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забрудення, в розмірі одної мінімальної заробітної плати, виходячи з розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної в Законі про державний бюджет України на відповідний календарний рік, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилської катастрофи»; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством на відповідний період, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат. УПФУ не погоджується з постановою державного виконавця, оскільки рішення суду виконане боржником в добровільному порядку, а саме: проведено призначення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2016 року, що підтверджується розпорядженням УПФУ № 181935 та копією протоколу від 11 жовтня 2016 року. 11 лютого 2017 року УПФУ листом повідомило державного виконавця щодо виконання вказаного судового рішення в повному обсязі. В зв'язку з цим позивач просить суд скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 18 січня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 53238340 по виконанню виконавчого листа у справі № 357/3332/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ у місті Білій Церкві.

Ухвалою суду від 12 квітня 2017 року замінено позивача Управління Пенсійного фонду України у м.Біла Церква правонаступником Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Представник позивача позов підтримав.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належно.

Дослідивши матеріали справ, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 18 січня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53238340 з виконання виконавчого листа у справі № 357/3332/15-а за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у місті Білій Церкві про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забрудення, в розмірі одної мінімальної заробітної плати, виходячи з розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної в Законі про державний бюджет України на відповідний календарний рік, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилської катастрофи»; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством на відповідний період, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат. УПФУ не погоджується з постановою державного виконавця, оскільки рішення суду виконане боржником в добровільному порядку, а саме: проведено призначення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2016 року, що підтверджується розпорядженням УПФУ № 181935 та копією протоколу від 11 жовтня 2016 року. 11 лютого 2017 року УПФУ листом повідомило державного виконавця щодо виконання вказаного судового рішення в повному обсязі.

Позивач просить суд вказану постанову скасувати.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

В ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно положень ст.26 вказаного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст.28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Представник позивача як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження посилається на те, що рішення суду було добровільно виконано УПФУ ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах справи є копія листа УПФУ у місті Білій Церкві № 181935, яким повідомлено відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про виконання рішення суду по справі № 357/3332/15-а, до листа додано копію розпорядження № 181935 та копією протоколу від 11 жовтня 2016 року, які підтверджують виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

В даному випадку жодних передбачених Законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження не встановлено.

На час винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

Судом враховуються і ті обставини, що за ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, державний виконавець, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження суд не вбачає.

Згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

А тому, якщо УПФУ виконано рішення суду в повному обсязі добровільно, то це є підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, а не підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Необгрунтованими є також посилання представника позивача з приводу закінчення строків пред'явлення виконавчого документу до виконання, що є також підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Але п.5 Прикінцевих та Перехідних положень до Закону України «Про виконавче провадження» / в новій редакції/ передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

А згідно ст.12 цього Закону, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, згідно положень наведених правових норм строк пред'явлення до виконання вказаного вище виконавчого листа не скінчився.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач копію оскаржуваної постанови одержав 30 січня 2017 року, про що свідчить копія листа органу ДВС, до суду з даним позовом позивач звернувся 06.02.2017 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті та копія фіскального чека.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,17,18,70, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області , третя особа: ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №53238340, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. М. Кошель