Справа № 335/2471/17(2-а/335/127/2017)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2017 рокусправа № 335/2471/17(2-а/335/127/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 лютого 2017 року

у справі № 335/2471/17(2-а/335/127/2017)

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району

про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України строк на звернення до суду без поважних причин, оскільки звернення позивача до органу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району в вересні 2016 року із заявою щодо роз'яснень нарахувань та виплат щорічної грошової допомоги до 05 травня протягом 2015-2016 років та відповідний лист відповідача із таким роз'ясненням не є моментом, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, оскільки, про таке порушення позивач дізнавався у певний місяць, отримуючи не в повному обсязі виплату за відповідний період. Крім того, всі законодавчі акти в Україні доводяться до відома населення шляхом їх оприлюднення в офіційних виданнях, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач про причини не повних виплат щорічної разової грошової допомоги повинен був дізнатись саме у зв'язку з не повною виплатою, а не у зв'язку з роз'ясненням органу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району, у разі їх в наявності.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом даного спору є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу.

Обґрунтовуючи свою позицію на звернення до суду, позивач вказує, що вважаючи, що її виплата була проведена у розмірі, меншому, ніж встановлено законодавством України він звернувся до відповідача із заявою.

Однак, Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району відповідь не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що у зв'язку з неотриманням відповіді позивач з метою захисту своїх прав звернвся до суду з даним позовом в передбачений ст. 99 КАС України, а тому висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду є помилковим.

Виходячи з цього, відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України, а тому висновок суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим.

Згідно з ч. 4 ст. 6 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Суд першої інстанції вказані обставини не врахував, внаслідок чого без з'ясування всіх обставин справи застосував до спірних правовідносин ст. 100 КАС України та залишив адміністративний позов без розгляду.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Стаття 204 КАС України встановлює підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Такими підставами є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу належить скасувати. Справу належить направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2017 року у справі № 335/2471/17(2-а/335/127/2017) - скасувати.

Направити справу № 335/2471/17(2-а/335/127/2017) до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04.05.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва