Справа № 263/11789/16-а
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а/263/25/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Турчиній Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату недоплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій щодо проведення розрахунку пенсії неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії з використанням заробітних плат, отриманих ним за період роботи з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1997 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року, та зобов'язання виплатити заборгованість по недоплаченій пенсії. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що при призначенні йому пенсії відповідачем для розрахунку коефіцієнту середнього заробітку були взяті його заробітні плати за період його роботи з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2007 року. В результаті розрахунку проведеного відповідачем за даними заробітної плати було визначено коефіцієнт заробітку 4,77184. Вважає, що відповідач незаконно використав для розрахунку коефіцієнту заробітні плати на вищевказані періоди, оскільки найбільш вигідними для розрахунку коефіцієнту на момент призначення пенсії, були заробітні плати за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2008 року, данні про які малися у відповідача. Коефіцієнт заробітку при використанні для його розрахунку, даних заробітних плат, складає 5,57. Використання відповідачем заробітних плат за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2007 року привело до неправильного розрахунку його пенсії, і як слідство до її заниження.

24 жовтня 2016 року та 31 січня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, в яких зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі, як отримувач пенсії за віком з 23 січня 2009 року. На час призначення пенсії страховий стаж позивача складав 32 роки 03 місяці 04 дні. Відповідно до вимог абзацу 3 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною- інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Отже, з наведених норм можливо дійти до висновку, що за вибором позивача можливо виключення періоду до 60 календарних місяців страхового стажу, проте, обов'язковою умовою виключення цього періоду є те, що сума виключених місяців повинна складати не більше як 10% тривалості страхового стажу. На час призначення пенсії страховий стаж позивача складає 32 роки 03 місяці 04 дні, із заробітної плати позивача виключено 31 місяць страхового стажу, що складає 8% страхового стажу, а саме виключено період з 01 січня 1998 року по 01 липня 2000 року, що відповідає нормам діючого законодавства. Посилання позивача на те, що він має право на виключення окремо взятих ним місяців, та проведення перерахунку з урахуванням заробітних плат, отриманих ним за період роботи з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2002 року, ручним засобом, є помилковими, тому як відповідно до абз.3 ч.1 ст. 40 вищевказаного Закону України № 1058 за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, згідно з ч.3 ст.24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. На підставі висланого, просять відмовити у задоволенні позову. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, оскільки позивачу було відомо розмір своєї пенсії, а у випадку виникнення щодо правильності нарахування мав змогу у встановлений строк оскаржити дії управління у судовому порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що правовідносини, які виникли у даній справі регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні ПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя з 23 січня 2009 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

На звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя щодо призначення та розміру пенсії, 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 була надана відповідь, що розмір пенсії розрахований згідно діючого законодавства, на підставі документів пенсійної справи.

Не погоджуючись з розміром призначеної пенсії, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст.40 вищезазначеного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2000 року або в разі, якщо страховий стаж починається з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз. 3 ч.1 даної статті за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, згідно з ч.3 ст.24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року, а також період, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до п. 8, 13 та 14 статті 11 цього закону, які передбачають наступні категорії осіб:

- особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, Службі безпеки України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також в органах Міністерства внутрішніх справ України;

- особи, які відповідно до законів отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

- один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Отже, з наведених норм можливо дійти до висновку, що за вибором позивача можливо виключення періоду до 60 календарних місяців страхового стажу, проте, обов'язковою умовою виключення цього періоду є те, що сума виключених місяців повинна складати не більше як 10% тривалості страхового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, страховий стаж позивача складає 32 роки 03 місяці 04 дні, із заробітної плати позивача виключено 31 місяць страхового стажу, що складає 8% страхового стажу, а саме виключено період з 01 січня 1998 року по 01 липня 2000 року.

Отже, суд вважає, що пенсійним фондом правомірно виключено вказані періоди роботи, та загальна кількість виключених місяців заробітної плати позивача складає 31 місяць, що відповідає нормам діючого законодавства.

Посилання позивача на те, що він має право на виключення окремо взятих ним місяців, та проведення перерахунку з урахуванням заробітних плат, отриманих ним за період роботи з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 30 грудня 2008 року, ручним засобом, є помилковими, тому як відповідно до абз. 3 ч.1 ст.40 вищевказаного Закону України №1058 за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, згідно з ч.3 ст.24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Частина 3 ст.24 Закону передбачає період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації.

Отже, відповідно до абз.3 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відновленої після рішення Конституційного Суду України № 10/рп/2008 від 22 травня 2008 року, за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу.

Доказів того, що позивач має право додатково на виключення будь-якого періоду з 1993 року по 1997 рік та з 2000 року по 2008 рік, а саме, що він займався наступною роботою: строкова військова служба; навчання;

- догляд за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку; періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до п. п. 8, 13, 14 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суду не надано.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд не вбачає неправомірності дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області при нарахуванні пенсії ОСОБА_1, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог останнього про визнання дій щодо проведення розрахунку пенсії неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії з використанням заробітних плат, отриманих ним за період роботи з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1997 року та з 01 липня 2000 року по 30 грудня 2008 року, та зобов'язання виплатити заборгованість по недоплаченій пенсії.

Щодо посилань представника відповідача на пропуск строку звернення до суду ОСОБА_1, слід зазначити, що відповідь пенсійним фондом була надана 19.08.2016 року, а до суду ОСОБА_1 звернувся 19.09.2016 року, тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення позивача до суду, встановлений ст.99 КАС України, не пропущений.

Керуючись ст. ст. 8-11, 116, 159, 160, 162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату недоплаченої пенсії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення постанови протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя В.О. Ковтуненко