Справа № 621/277/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 р.Справа № 621/277/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2017р. по справі № 621/277/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області Комунальне підприємство "Харківський метрополітен"

про визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області, третя особа - Комунальне підприємство «Харківський метрополітен», в якому просив суд визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 28.10.2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1; зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 28 жовтня 2016 року, із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи з 17.01.2003 року по 28.10.2016 року, та проводити відповідні виплати пенсії з цього часу.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що свою трудову діяльність він розпочав 20 червня 1989 року. З 05 січня 1995 року по теперішній час працює в Комунальному підприємстві «Харківський метрополітен», спочатку працював слюсарем з ремонту рухомого складу 2 розряду, навчався в технічній школі на курсах машиністів електропоїздів метрополітену, а з 05.12.1995 року постійно працював машиністом електропоїзда метрополітену в електродепо «Московське». Посада машиніста електропоїзда метрополітену надає позивачу право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 21.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Зміївському районі із заявою та необхідними документами про призначення йому пенсії на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На своє звернення позивач отримав листа за № 8908-02/09 від 04.11.2016 року, з якого вбачається, що відповідач 28 жовтня 2016 року прийняв рішення, яким відмовив йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 через відсутність необхідного стажу роботи 10 років. За підрахунком відповідача пільговий стаж ОСОБА_1 за списком № 1 виробництв, професій та посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України - 07 років 01 місяць 11 днів. Відповідач зарахував до пільгового стажу тільки період роботи позивача з 05.12.1995 року по 16.01.2003 року. При цьому УПФУ у Зміївському районі не зараховано в пільговий стаж позивача період його роботи з 17 січня 2003 року, при цьому не навів причини такого не зарахування. На думку позивача така відмова може бути пов'язана з тим, що на підприємстві «Харківський метрополітен» після 2003 року не проводились атестації робочих місць за умовами праці працівників.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2017 року у справі № 621/277/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області про визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії. Визнано неправомірним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 28 жовтня 2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 28 жовтня 2016 року, із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи з 17.01.2003 року по 28.10.2016 року, та проводити відповідні виплати пенсії з 29 жовтня 2016 року.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа надала письмові заперечення, в яких вказала, що за результатами атестацій робочих місць за умовами праці, проведеної в 1994-1999 роках, наказами начальника метрополітену від 24.11.1994 р. №129, від 09.04.1997 р. №51 та від 07.12.1999 р. №214 машиністам електропоїздів в електродепо «Московське» і «Салтівське» ДП «Харківський метрополітен» підтверджено пільгове забезпечення за Списком №1.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в письмових запереченнях просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до копії трудової книжки, серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 розпочав свою трудову діяльність з 20 червня 1989 року з посади помічника машиніста електровозу. 05 січня 1995 року позивач був прийнятий на посаду слюсаря по ремонту рухомого складу 2 розряду до Харківського метрополітену. У період з 06 січня 1995 року по 29 листопада 1995 року ОСОБА_1 проходив навчання на курсах машиністів електропоїздів метрополітену. 30 листопада 1995 року зарахований на посаду слюсаря по ремонту рухомого складу 2 розряду, а з 05 грудня 1995 року по теперішній час - працює машиністом електропоїзду метрополітену (а.с. 8-12).

27 вересня 2016 року КП «Харківський метрополітен» видано Довідку вих. № 09-28/538 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, згідно якої ОСОБА_1 працював повний робочий день в електродепо «Московське» служби електрорухомого складу комунального підприємства «Харківський метрополітен» і за період: з 05.12.1995 року (Наказ № 385 від 05.12.1995 року) по 16.01.2003 року виконував роботи повний робочий день в умовах постійної зайнятості у тунелі та підземних спорудах за професією машиніста електропоїзда метрополітену, що передбачено Списком № 1, розділ XXI. Транспортні послуги, підрозділ 1. Залізничний транспорт і метрополітен, підпункт 21.1а машиністи електропоїздів (метрополітену), код професії - 1200100а - 14409, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів від 13.03.2006 року № 276, робочі місця: № 139-147, з 05.12.1995 року по 16.01.2003 року - 07 років 01 місяць 11 днів. Підстава для видачі: Наказ про атестацію робочих місць від 24.11.1994 року № 129 - первинна атестація; Наказ про атестацію робочих місць від 09.04.1997 року № 51 - зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року № 129; Наказ про атестацію робочих місць від 07.12.1999 року № 214 - повторна атестація. На вказаній роботі був зайнятий повний робочий день, простоїв та відпусток без збереження заробітної платні не було. Характер та умови праці машиністів електропоїздів (метрополітену) не змінились і відповідають атестаціям, які були проведені у 1994-1999, і діють по 08 квітня 2004 до затвердження наказу Харківського метрополітену № 124 «Про затвердження пільг і компенсацій машиністам електропоїздів метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 2003 році» (а.с. 26).

28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 виповнилося 50 років і позивач звернувся до УПФУ у Зміївському районі із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак, отримав листа за № 8908-02/09 від 04.11.2016 року про прийняття рішення, яким відповідач відмовив йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 через відсутність необхідного стажу роботи 10 років (а.с. 27).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність необхідного стажу у позивача, що дає підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом, затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», професія «машиніст електропоїзда» (метрополітену) вилучена із Списку № 1, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Відсутність підстав щодо вилучення професії машиніста електропоїзда (метрополітену) призвело до чисельних скарг машиністів всіх метрополітенів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2006 року № 276 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 і професія «машиніст електропоїзда» (метрополітену) включена до Списку № 1 пільгового пенсійного забезпечення.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на посаді та виконання ним робіт, що містяться у Списку № 1 а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці позивача.

Отже, оскільки на момент звернення ОСОБА_1 виповнилось 50 років, відповідно до записів в трудовій книжці, трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, становив - 27 років 4 місяці 8 днів загального трудового стажу і 20 років 10 місяців 23 дні трудового стажу за Списком № 1, що дає підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки, відповідно до вимог пенсійного законодавства, в тому числі й ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, у позивача виникло право на призначення пенсії з 29 жовтня 2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відділу УПФУ в Зміївському районі Харківської області від 28 жовтня 2016 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, є противоправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2017 року у справі № 621/277/17 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 13.03.2017р. по справі № 621/277/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 10.05.2017 р.