Справа № 337/1688/16-а (2-а/337/57/2016)
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 квітня 2017 року м. Київ К/800/8164/17
Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :
ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У встановлений в ухвалі строк скаржником усунуто недоліки касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірними дії відповідачів, пов`язані з непризначенням ОСОБА_1 військової пенсії за вислугою років. Зобов`язано Запорізький обласний військовий комісаріат направити документи майора юстиції запасу ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» від 15 червня 2004 року № 1763-IV та пункту «в» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII в редакціях Законів, які діяли на час звільнення ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянути документи майора юстиції запасу ОСОБА_1 про призначення пенсії та призначити йому військову пенсію за вислугу років з 23 березня 2016 року відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» від 15 червня 2004 року № 1763-IV та пункту «в» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII в редакціях Законів, які діяли на час звільнення ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі Запорізький обласний військовий комісаріат, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України від 15 червня 2004 року «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» в редакції, яка діє з 01 жовтня 2011 року, пенсія у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення для військовослужбовців, які звільняються із Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванні обчислюється при досягненні 45-річного стажу і за наявності вислуги 20 календарних років. Оскільки позивач на момент досягнення 45 років не мав достатньої вислуги (20 років), то він не має права на призначення відповідної пенсії.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив безперервну військову службу у Збройних Силах СРСР та Збройних Силах України з 01 серпня 1988 року по 04 лютого 2005 року.

Згідно наказу першого заступника Міністра оборони України № 13 від 24 грудня 2004 року позивача було звільнено у запас за п.п. «в» п. 67 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України у зв`язку зі скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України.

Наказом голови військового місцевого суду Запорізького гарнізону № 11 від 26 січня 2005 року позивача було виключено зі списків особового складу військового місцевого суду Запорізького гарнізону та направлено для зарахування на військовий облік до Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату м. Запоріжжя.

Вислуга років позивача в Збройних Силах на офіцерських посадах станом на 04 лютого 2005 року склала 16 років 6 місяців 04 дні.

23 березня 2016 року позивачу виповнилося 45 років, у зв`язку з чим 01 квітня 2016 року він звернувся до Хортицького районного військового комісаріату із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, яка була надіслана до Запорізького обласного військового комісаріату.

У відповіді т.в.о. військового комісара Запорізького обласного військового комісаріату від 12 квітня 2016 року № 572/с зазначено, що згідно пункту 11 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» в редакції Закону від 08 липня 2011 року для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення, а оскільки вислуга позивача склала 16 років, тому право на призначення пенсії по лінії Міністерства оборони України останній не має.

14 квітня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» та пункту «в» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», додавши необхідні документи, у тому числі, лист від Запорізького ОВК від 12 квітня 2016 року № 572/с.

Листом від 25 квітня 2016 року № 388/Р-9 заступник начальника Головного управління повідомив позивача про необхідність подання заяви до Головного управління Пенсійного фонду України через уповноважений структурний підрозділ Запорізького обласного військового комісаріату.

Згідно з пунктом 11 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» (у редакції на час звільнення позивача зі служби) військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення. Статтею 3 цього ж Закону дію вказаної норми поширено на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України після 1 січня 2004 року.

Законом № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (набрав чинності з 29 квітня 2006 року) внесено зміни до Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Так, статтю 12 викладено в іншій редакції, зокрема доповнено пунктом "в", відповідно до якого пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності у них вислуги 15 років, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей».

Пунктом 11 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей», чинного на момент звільнення позивача, зазначена норма має зберігати юридичну силу як для позивача, так і для відповідачів.

Верховний Суд України у постановах від 06 лютого 2012 року (справа № 21-322а11) та від 01 липня 2014 року (справа № 21-244а14) вказав, що правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей», виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, та з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою при вирішенні даної категорії справ, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх не спростовують і ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко