Справа № П/811/38/17
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року справа № П/811/38/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Притули К.М. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвас РУ" до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвас РУ" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 10.10.2016 року.

В обґрунтуванні своєї позиції позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке прийнято на підставі висновків акту камеральної перевірки податкової звітності з акцизного податку від 22.08.2016 року № 6/1200/39927948 не ґрунтується на нормах Податкового кодексу України. Крім того позивач посилається також на те, що проведена відповідачем перевірка дотримання строку реєстрації акцизних накладних, здійснена всупереч положенням п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України. Вважає, що до 01.01.2017 чинне законодавство не надавало контролюючому органу право в межах камеральної перевірки досліджувати питання своєчасності реєстрації акцизних накладних платником податків. Відтак, на думку позивача, оскільки дії податкового органу щодо проведення камеральної перевірки здійснені з порушенням порядку реалізації повноважень контролюючого органу, то оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято протиправно та має бути скасовано.

Враховуючи наведене у сукупності позивач вважає спірне рішення протиправним та необґрунтованим, просить його скасувати.

До суду, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Будь яких пояснень чи заперечень, відповідач, як суб'єкт владних повноважень до суду не надав (а.с.42,50).

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 р. № 2747-ІУ (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив провести судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку ст. 75 Податкового кодексу України посадовою особою податкового органу проведено камеральну перевірку звітності з акцизного податку, про що складено акт від 22.08.2016 р. за №6/1200/39927948 (а.с.18-19).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Алвас РУ» граничних строків реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, відповідальність за яке передбачена п. 120-2.1 ст. 120-2 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Олександрійською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.10.2016 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 39724,82 грн. (а.с.20).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Алвас РУ» звернулось з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Пунктом 58 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VIII від 24.12.2015 Податковий кодекс України доповнено статтею 231 (Акцизна накладна) та статтею 232 (Електронне адміністрування реалізації пального).

Згідно з п.1 розділу II Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VIII від 24.12.2015, вказані доповнення до Податкового кодексу України набрали чинності з 01.03.2016.

Згідно п. п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до п. 232.1 ст. 232 ПК України, облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до вищенаведених положень Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №113 від 24.02.2016 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального», якою затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального (далі - Порядок).

Згідно п. 1 Порядку, Система електронного адміністрування реалізації пального (далі - СЕАРП) запроваджується з 1 березня 2016 року.

Відповідно п. 31 Порядку, протягом 20 календарних днів починаючи з 1 березня 2016 року платник податку зобов'язаний подати до контролюючого органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, у яких зберігаються обсяги залишку пального, з їх технічними параметрами (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючі документи на відповідні об'єкти та документи, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів.

Відповідно до п. 231.1 ст. 231 ПК України, платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов'язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб'єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних (п. 231.5 ст. 231 ПК України).

У відповідності до положень п. 231.6 ст. 231 ПК України, реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобов'язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними в ній доказами, позивачем 11.04.2016 року виписано акцизну накладну №48 та №20 (а.с.58,64).

При цьому, згідно з квитанціями, долученими до матеріалами справи, зазначені акцизні накладні зареєстровано лише 01.06.2016 року а.с.57,63).

Отже, позивачем на виконання вимог закону не вчинено необхідних дій щодо реєстрації накладних у визначений законом строк.

Згідно з п.120-2.1 ст. 120-2 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідальність за бездіяльність можлива лише у тому випадку, якщо на суб'єкта покладався обов'язок діяти у певній ситуації у визначений спосіб.

Тому, на думку суду, для притягнення до відповідальності платника за пунктом 120-2.1 ст. 120-2 ПК України необхідна наявність протиправної бездіяльності у вигляді утримання від вчинення дій направлених на реєстрацію податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується позивачем, що акцизні накладні, наведені в акті камеральної перевірки, дійсно були зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних з порушеннями термінів, встановлених п. 231.6 ст. 231 ПК України.

ТОВ «Алвас РУ», платником податку в даному випадку, не було вчинено всіх можливих і допустимих заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації у Єдиному реєстрі акцизних накладних, тому у податкового органу були правові підстави для застосування до позивача відповідальності у вигляді штрафу.

В той же час, щодо позиції стосовно неправомірності проведення камеральної перевірки суд дослідивши відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції станом на час проведення камеральної перевірки 20.08.2016) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Тобто, зміст вказаної норми дозволяв контролюючому органу проводити камеральну перевірку виходячи з інформації, що міститься зокрема в Єдиному реєстрі акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального, що не виключає можливості перевірки своєчасності реєстрації акцизних накладних.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже, абз.2 п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України не ввів нові повноваження контролюючого органу, а лише конкретизував, що також може бути предметом камеральної перевірки.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що підприємством не доведено на підставі належних та допустимих доказів неправомірності прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати присудженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.69,70,71, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1