Справа № 812/567/17
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/567/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г. Капустіна» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 у розмірі 781352,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі Позивач, УПФУ в м. Лисичанську) до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г. Капустіна» (далі Відповідач, ПАТ «Лисичанськвугілля») про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 у розмірі 781352,22 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що Відповідач є платником страхових внесків та зборів до УПФУ в м. Лисичанську. У порушення частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Відповідач не сплатив у встановлений термін заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 у сумі 781352,22 грн, що підтверджено розрахунком суми боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та карткою особового рахунку.

Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності його представника (арк. спр.80).

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі (арк. спр. 79).

Враховуючи положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд встановив таке.

На підприємстві Відповідача працювали особи, які були зайняті на роботах, що дають їм право на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII).

Позивачем у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, визначено Відповідачу суми до відшкодування за період з серпня 2015 року по лютий 2017 року, що підтверджено копіями цих розрахунків, наявних у матеріалах справи (арк. спр. 13-74).

Всі розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій отримані Відповідачем, про що свідчить підпис про їх отримання уповноваженої особи Відповідача, здійснений у цих розрахунках (арк. спр. 13-74).

На підтвердження суми заборгованості Відповідача за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 у сумі 781352,22 грн, Позивачем до матеріалів справи також надано: картку особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 (арк. спр. 6-7) та розрахунок суми боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (арк. спр. 8-11).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, оцінюючи їх обґрунтованість, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, необхідність відшкодування Відповідачем Позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, передбачена діючим законодавством.

Процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначає Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України ), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції № 21-1).

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З вищевикладеного встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, виникає у Позивача з 26-го числа кожного місяця, за який Позивач просить стягнути заборгованість, за умови надіслання Відповідачу розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на відповідний рік.

Факт оформлення Позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 на суму 781352,22 грн, направлення цих розрахунків та їх отримання Відповідачем знайшов своє підтвердження у судовому засіданні вищеописаними матеріалами справи.

Отримавши розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не надавши на них до Позивача заперечень та не оскарживши розрахунок в суді, Відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Відтак, визначена в розрахунку сума до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягає сплаті Відповідачем.

Враховуючи, що позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г. Капустіна» на користь Позивача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 у сумі 781352,22 грн.

Питання про розподіл судових витрат за приписами ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г. Капустіна» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 у розмірі 781352,22 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта ім. Г.Г. Капустіна» (місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 32359108) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Сосюри, 347, р/р № 3 в ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 304665, ідентифікаційний код юридичної особи 21792407) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01.08.2015 по 28.02.2017 у розмірі 781352,22 грн (сімсот вісімдесят одна тисяча триста пятдесят дві гривні 22 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1