Справа № 428/3381/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/3381/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Литвинова Олександра Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Литвинова Олександра Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Литвинова Олександра Володимировича серії АР № 661539 від 23.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він 23 березня 2017 року о 20-00 год. на дільниці дороги пр. Гвардійський - Південна прохідна ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR, державний номер НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля Хюндай Соната, державний номер 0641, на пішохідному переході, чим порушив п.п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що постанова є незаконною та складена з порушенням вимог, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а також посадова особа, яка винесла зазначену постанову, при розгляді справи допустила істотні порушення процесуальних прав позивача. Тому вказану постанову він просить скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та додатково пояснив, що 23 березня 2017 року на залізничному вокзалі в м. Лисичанську до нього підішли працівники поліції та звинуватили у порушенні ПДР України. За 15 хвилин до цього він дійсно їхав по проспекту Гвардійському з м. Сєвєродонецька до м. Лисичанська, але ПДР України він не порушував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив розглянути справу без своєї участі, а також зазначив, що постанова серії АР № 661539 від 23.03.2017 року складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, перед винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення, інспектором Литвиновим О.В. було ознайомлено позивача з його конституційними правами та положеннями ст. 268 КУпАП. Отже, підстав для скасування постанови серії АР № 661539 від 23.03.2017 року немає.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він приблизно з липня 2016 року працює т.в.о. заступника начальника Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному. В березні або лютому 2017 року, точну дату він не пам'ятає, рухаючись на службовому автомобілі з міста Сєвєродонецька до міста Лисичнаська по проспекту Гвардійському біля пішохідного переходу прохідної ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «АЗОТ» його обігнав транспортний засіб під керуванням позивача. Так як в його, ОСОБА_5, транспортному засобі не було спеціальних звукових або сигнальних пристроїв для зупинки транспортного засобу позивача, то він здійснив повідомлення в чергову частину Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному з метою виклику екіпажу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також він, ОСОБА_5, на службовому автомобілі прослідував за автомобілем позивача до залізничного вокзалу в м. Лисичнаську, де він та його колега інспектор Управління патрульної поліції в місті Львові ОСОБА_3, який також знаходився в автомобілі, надали письмові пояснення працівникам Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, оглянувши відеозаписи процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

23.03.2017 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Литвиновим Олександром Володимировичем, у м. Лисичанську по вул. Залізнична «Залізничний вокзал», було винесено постанову серії АР № 661539 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 23 березня 2017 року о 20-00 год. на дільниці дороги пр. Гвардійський - Південна прохідна ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR, державний номер НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля Хюндай Соната, державний номер 0641, на пішохідному переході, чим порушив п.п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху України.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 14.6 розділу 14 «Обгін» Правил дорожнього руху обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута без складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому справа, згідно тексту вищевказаної постанови, а також згідно оглянутого судом відеозапису, пояснень свідка та позивача, була розглянута не безпосередньо на місці вчинення правопорушення, що відповідало би чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП, а також відповідало би змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, а була розглянута в іншому місці, тобто на значній відстані від місця вчинення правопорушення в іншому населеному пункті через певний проміжок часу після вчинення правопорушення (щонайменше через 15 хвилин після вчинення правопорушення згідно показань свідка та пояснень позивача).

Разом з тим, із змісту КУпАП та вищенаведеної Інструкції вбачається, що справа про адміністративне правопорушення може розглядатися за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

З показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що він здійснив повідомлення в чергову частину Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному з метою виклику екіпажу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, після чого окремий екіпаж поліції в іншому населеному пункті через деякий проміжок часу після події правопорушення притягнув позивача до відповідальності.

На думку суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може відбуватися на місці вчинення правопорушення лише в тому випадку, коли правопорушення зафіксоване працівником поліції, що розглядатиме справу, безпосередньо на місці його вчинення. В разі, якщо працівником поліції отримано повідомлення про вчинення правопорушення і здійснено зупинку ймовірного порушника поза межами місця вчинення правопорушення, зокрема в іншому населеному пункті через певний проміжок часу після правопорушення, то розгляд справи на місці вчинення правопорушення відбуватися не може. В такому випадку, працівник поліції не є особою, яка зафіксувала правопорушення, у зв'язку із чим працівник поліції має право розглянути справу лише за місцем вчинення порушення, або за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або за місцем реєстрації транспортного засобу - тобто, із призначенням дати та часу розгляду справи за місцезнаходженням (адресою) органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували позивачу розглянути справу в іншій день або час за місцезнаходженням (адресою) органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення (фрагмент запису з часу 20-38 год.), при цьому позивач погодився на цю пропозицію. Проте, в подальшому справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу позивача в м. Лисичанську.

Внаслідок розгляду на місці вчинення правопорушення справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було суттєво порушено законодавчі гарантії об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо правопорушення зафіксоване працівником поліції, що розглядатиме справу.

За таких обставин, відповідачем було суттєво порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, що в свою чергу призвело до суттєвого порушення прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Щодо позовної вимоги щодо визнання дій інспектора поліції з приводу складання постанови незаконними суд зазначає, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема порушень, передбачених ч. 1, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Литвинова Олександра Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Литвинова Олександра Володимировича у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 661539 від 23.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дні її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 03 травня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін