Справа № 825/704/17
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2017-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 травня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/704/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного підприємства «Сетам», Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

04.05.2017 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Сетам», Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

У свою чергу, у відповідності до частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно з частиною 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У свою чергу, в силу вимог статті 50 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. При цьому, за загальним правилом, відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (підпункти 7,9 частини 1 статті 3 КАС України).

При цьому, у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна»,

зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 (далі - Наказ № 2831/5), Державне підприємство «Сетам» уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

Тобто, вищевказаним наказом фактично визначено компетенцію Державного підприємства «Сетам» при здійсненні функцій з реалізації арештованого майна.

Разом з тим, на відповідача, згідно Наказу № 2831/5, не покладено обов'язки виконання функцій та повноважень, що можуть бути віднесені до владних управлінських функцій у розумінні статті 3 КАС України .

У свою чергу, з позовних вимог вбачається, що позивачі оскаржують дії та бездіяльність відповідачів щодо невнесення останніми відомостей до інформаційного повідомлення про електронні торги лота 209516 з реалізації чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 61,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: відомості про зберігача (найменування та місцезнаходження (для юридичних осіб), прізвище, ім'я, по батькові та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), контактний телефон, електронна адреса (за наявності), фактична адреса зберігання майна; строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок (найменування банку, МФО банку, номер рахунку, призначення платежу); найменування, контактні телефони, адресу офіційної електронної пошти та реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби, на який у разі визначення переможцем електронних торгів необхідно перерахувати кошти за придбане майно, строки сплати таких коштів, номер виконавчого провадження згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інформацію про майно (лот): фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); порядок ознайомлення з майном (фактична адреса зберігача та адреса зберігання майна, час для ознайомлення, контактні телефони та електронна адреса) та просять суд зобов'язати відповідачів внести вищевказані відомості до інформаційного повідомлення про електронні торги до інформаційного повідомлення про електронні торги лота 209516 з реалізації чотирьохкімнатної квартири.

Отже, виходячи із змісту позовних вимог та характеру спірних правовідносин вбачається, що Державне підприємство «Сетам» є господарюючим суб'єктом, який здійснює заходи із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, а відтак не здійснює владних управлінських функцій та не є суб'єктом владних повноважень або особою, якій делеговано виконання таких повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, зазначення позивачем Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції у якості другого відповідача у справі не є наслідком визнання вказаного позову справою адміністративної юрисдикції, оскільки виключною компетенцією щодо проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна наділено саме Державне підприємство «Сетам», яке , як встановлено судом вище, не здійснює владних управлінських функцій та не є суб'єктом владних повноважень або особою, якій делеговано виконання таких повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, зокрема, заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що заявлений позов не є справою адміністративної юрисдикції, і не повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

При цьому, на виконання положень частини 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачу, що розгляд його адміністративного позову належить до юрисдикції місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Керуючись статей 109, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачам.

Попередити позивачів, що повторне звернення тих же осіб до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Порядок апеляційного оскарження ухвали суду, передбачений статтями 185-186 КАС України.

Суддя В.В. Падій