Справа № 164/244/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокуЛьвів№ 876/5031/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 10 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж 15 років.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 10 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та зобов'язано відповідача, починаючи з 01 лютого 2017 року, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, який вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу в заявлених позовних вимогах повністю.

Свої вимоги мотивує тим, що із введенням в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) порядок здійснення перерахунку пенсії змінився, а тому подальше її збільшення має проводитись відповідно до вимог цього Закону.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивачка обрала умови та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796 (далі - Закон № 796), тому дії відповідача при перерахунку її пенсії є протиправними, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справами, що позивачка є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка отримує пенсію за віком з 07.10.1997 року, яка призначена і обрахована на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням пільги щодо зниження пенсійного віку, передбаченої ст. 55 Закону № 796.

30.01.2017 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про вибір умов та порядку пенсійного забезпечення, відповідно до Закону № 796, та проханням здійснити перерахунок пенсії відповідно до вимог вищевказаного Закону.

Листом від 10.02.2017 року № 110/Б-01 відповідач відмовив позивачці у вказаному перерахунку у зв'язку з відсутністю підстав для такого у відповідності до ст. 56 Закону № 796 та повідомив, що пенсія обчислена згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 56 Закону № 796 право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796 або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом № 796.

Обставини справи свідчать про те, що позивачка обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796. Аналіз ст. 56 наведеного Закону свідчить про те, що вона визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Отже, потерпілий від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право за своїм вибором на одержання пенсії на умовах, визначених вказаним Законом.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56 Закону № 796 та частини 1 статті 28 Закону № 1058, колегія суддів прийшла до висновку, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом № 796 не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону № 1058, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону № 796 як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону № 1058 встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах визначених положеннями Закону № 796, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Відтак, дії відповідача щодо відмови в задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796, є протиправними.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приймаючи до уваги дату звернення позивачки до суду із розглядуваним позовом, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги слід задоволити з 20.09.2016 року

Відповідно до ч.4 ст. 202 КАС України, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 10 березня 2017 року у справі № 164/244/17 скасувати, та прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але не вище 75 % заробітку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку, починаючи з 20 вересня 2016 року.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
Судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула