Справа № 819/677/17
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

Справа № 819/677/17

03 травня 2017 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мартиць О.І. перевіривши виконання вимог ст.ст.105,106 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерство освіти і науки України, Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Кабінету Міністрів України, в якому просить:

- визнати бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо не приведення Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів у відповідність із Законом України "Про вишу освіту" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" протиправною;

- зобов'язати Міністерство освіти і науки України привести Умови прийому на навчання до вищих навчальних закладів у відповідність із Законом України "Про вищу освіту" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов'язати Міністерство освіти і науки України надати позивачу державну цільову підтримку для здобуття вищої освіти;

- визнати бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не приведення Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах) у відповідність із Законом України "Про вищу освіту" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" протиправною;

- зобов'язати Кабінет Міністрів України привести Порядок підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах) у відповідність із Законом України "Про вишу освіту" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов'язати Кабінет Міністрів України забезпечити перегляд і приведення Міністерством освіти і науки України його нормативно-правових актів у відповідність із Законом України "Про вищу освіту" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1, маючи статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.04.2016 року) при зверненні до Міністерства освіти і науки України на підставі Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про вищу освіту" отримав відмову в наданні йому державної цільової допомоги у вигляді повної оплати навчання в аспірантурі.

Відповідно до частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Подану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За вимогами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У спірних правовідносинах Міністерство освіти і науки України не є суб'єктом владних повноважень у розумінні пункту 1 частини першої статті 17 КАС України, а є рівноправною стороною у цивільних правовідносинах.

Суд роз'яснює позивачу, що розгляд даної справи в частині вимог щодо зобов'язання Міністерства освіти і науки України надати позивачу державну цільову підтримку для здобуття вищої освіти віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Що стосується решти заявлених позовних вимог, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.11.1997 року №6-зп вказав, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлює принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Конституційний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що рішення, дія чи бездіяльність порушують або обмежують права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді

З урахуванням положень наведених правових норм об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не доведе факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах (до відповідного висновку дійшов і Вищий адміністративний суд в ухвалі від 18 серпня 2015 року у справі №К/800/44692/14).

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів позивача є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем та відповідачем - суб'єктом владних повноважень; а також наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Таким чином у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, з чого вбачається, що право на судовий захист не є абсолютним.

Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд має встановити, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно з вищевказаними нормами права задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Суд зазначає, що з тексту позову неможливо встановити змісту та характеру спірних правовідносин між позивачем та відповідачами в частині позовних вимог щодо приведення Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів та Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах) у відповідність із Законом України "Про вищу освіту" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". В матеріалах справи відсутні будь-які матеріали, що могли б свідчити про наявність публічно-правового спору між сторонами та факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачами у таких правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом з копіями позовної заяви та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.