Справа № 826/3620/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Київ К/800/38696/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 року у справі за позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Приватне підприємство "Акрілат-Хімконтракт" звернулося до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості №100250000/2013/600760/2 від 24.09.2013 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100250000/2013/01740.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2014 року позовні вимоги підприємства "Акрілат-Хімконтракт" було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 24.09.2013 рок № 100250000/2013/600760/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товару № 100250000/2013/01740.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 року апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів було залишено без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Приватним підприємством "Акрілат-Хімконтракт"подано заперечення на касаційну скаргу, в яких воно просить залишити касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Київської міжрегіональної митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПП «Акрілат-Хімконтракт» (Покупець) та SHANDONG NB TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) (Продавець) укладено контракт від 07.06.2013 року № С13G06053 про постачання товару - Холин Хлорид 60%, кількість - 17,00 тон, ціна - 850,00 дол. США/т, країна виробника - Китай, умови поставки - FOB Qingdao.

Відповідно до пункту 2 Контракту № С13G06053, загальна сума Контракту становить 14450,00 дол. США.

На виконання Контракту № С13G06053 SHANDONG NB TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) поставив на адресу позивача партію товару у кількості 17000,00 т.

З метою митного оформлення зазначеної партії товару, позивач подав до митного органу митну декларацію № 100250000/2013/071372. Митна вартість була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження митної вартості товару до вказаної митної декларації позивач надав наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт від 07.06.2013 року № С13G06053;

- інвойс/рахунок від 08.07.2013 року № ЕС1307470;

- міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 12.09.2013 року № 292;

- коносамент (Bill of Lading) від 25.07.2013 року № 4352-0177-307.026;

- платіжне доручення від 02.07.2013 року № 1220;

- платіжне доручення від 29.08.2013 року № 1293;

- довідку про транспортні витрати від 05.09.2013 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 07.06.2013 року;

- пакувальний лист від 08.07.2013 року;

- сертифікат походження товару від 22.07.2013 року № ССРІТ 125358811;

- митну декларацію країни відправлення від 22.07.2013 року № 40024111;

- сертифікат якості від 24.07.2013 року;

- ветеринарні свідоцтва форми - 1, 2 від 20.09.2013 року № Щ-30, № 221885;

- міжнародний ветеринарний сертифікат від 22.07.2013 року № 11926;

- дозвіл на ввезення в Україну об'єктів ветеринарно-санітарного контролю від 28.08.2013 року № 15-9-2-2-11/24771.

На вимогу митного органу надати додаткові документи, позивач надав додатково:

- копію експертного висновку Київської торгово-промислової палати від 28.10.2013 року № Ц-681/1;

- виписку з бухгалтерської документації (податкові накладні № 131 від 12.11.2013, № 307 від 22.10.2013 року).

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості від 24.09.2013 року № 100250000/2013/600760/2, заявленої у митній декларації №100250000/2013/071372 та скоригував митну вартість товару у бік її збільшення до 1,0050 дол. США за одиницю. Також відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № 100250000/2013/01740.

В графі 33 вищезазначеного рішення відповідача про коригування митної вартості вказано, що митна вартість визначена за резервним методом у зв'язку з неможливістю застосування попередніх п'яти методів визначення митної вартості.

При здійсненні аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів, відповідачем виявлено, що вони містять розбіжності та у наданих документах відсутні всі відомості відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а також заявлена митна вартість товару відрізнялась від митної вартості аналогічного товару, що підлягав оформленню.

У зв'язку із зазначеним було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості № 100250000/2013/600760/2 від 24.09.2013 року та оформлено картку відмови № 100250000/2013/01740.

Згідно із частиною 1 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із частиною 1 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що в графі 33 «Обставини прийняття рішення та джерела, що використовувались митним органом для коригування митної вартості» оскаржуваного рішення №100250000/2013/600760/2 від 24.09.2013 року зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України містять неповні дані, декларантом не подано додаткові документи на письмову вимогу митного органу згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України, виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристика товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

В митного органу наявна інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття вішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом (МД № 100270000/2013/206106 від 15.08.2013 року).

Згідно із частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, під час митного оформлення не було подано всіх документів, що підтверджують складові митної вартості, тому згідно частиною 3 статті 53 Митного кодексу України на письмову вимогу митного органу декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документа:

1) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

2)виписку з бухгалтерської документації;

3) каталогу, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

5) інші наявні документа для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу, з урахуванням вимог статті 84 Митного кодексу України. Попередні методи не застосовані: метод 1 - відповідно до вимог частини 2 статті 58 Митного Кодексу України; методи 2, 3 - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари; метода 4, 5 - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Процедуру консультації проведено.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», підтвердження витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучались до виконання договору експедирування.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно листа відповідача від 02.12.2013 року № 14.1/6-24/8528 підставами для відмови у перегляді рішення про коригування митної вартості товару від 24.09.2013 року № 100250000/2013/600760/2 були наступні обставини:

- надана, в якості прайс-листа виробника, комерційна пропозиція б/н від 07.06.2013 року не містить відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: дата та термін дії прайс-листа, умови та термін поставки, характер тари та упаковки, умови платежу. Отже, комерційна пропозиція не відповідає зазначеним умовам та є пропозицією, що надавалась безпосередньо позивачу;

- згідно з експертним висновком Київської торгово-промислової палати від 28.10.2013 року № Ц-681/1 вартісний аналіз товару проведено експертом на підставі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів ПП «Акрілат-Хімконтракт». Експертом не наведено, який вплив на ціну має якість товару, розмір обсягу поставки, дата вироблення товару, термін його постачання та інші ціноутворюючі фактори. Отже, експерт посилається виключно на цінову політику фірми «SHANDONG NB TECHNOLOGY CO., LTD» стосовно певної поставки оцінюваного товару до ПП «Акрілат-Хімконтракт». Тому, експертний висновок прийнятий до уваги органом доходів і зборів, але не може бути визначальним для підтвердження заявленої митної вартості товару;

- надані податкові накладні не супроводжуються наданням первинної документації, що не дає можливості перевірити фактичні дані щодо відчуження оцінюваних товарів на території України.

Відповідно до умов Контракту № С13G06053 поставка відбувається на умовах - FOB Qingdao (Інкотермс 2000).

Згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс-2000 термін відправлення FOB означає здійснення поставки на умовах франко-борт (... назва порту відвантаження). Даний термін означає, що продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту всі витрати і ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту. В результаті поставки товару на умовах FOB страхування товару не є обов'язковим.

Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи що позивач, при митному оформленні товару, надав відповідачу довідку про транспортні витрати від 05.09.2013 року, де транспортна компанія - ДП «Кюне і Нагель» вказало, що страхування вантажу не здійснювалось. Крім того, у довідці про транспортні витрати від 05.09.2013 року ДП «Кюне і Нагель» зазначило вартість транспортних послуг, а саме: 12 389,15 грн.

Отже вірними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що доводи відповідача про відсутність документів щодо страхування вантажу, інформації про вартість такого страхування, а також ненадання документів щодо вартості транспортування є необґрунтованими.

Судами попередніх інстанцій правомірно не прийнято до уваги доводи відповідача про відсутність у наданому позивачем прайс-листі виробника «SHANDONG NB TECHNOLOGY CO., LTD» дати та терміну дії прайс-листа, умов та терміну поставки, характеру тари та упаковки, умов платежу, оскільки чинним законодавством України не визначені вимоги до прайс-листів.

Крім того, відповідачем не доведено впливу відсутності такої інформації на митну вартість імпортованого товару.

Щодо зауважень відповідача до змісту експертного висновку Київської торгово-промислової палати від 28.10.2013 року № Ц-681/1, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що згідно із частиною 2 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України, а тому зауваження відповідача до вказаного експертного висновку колегією суддів до уваги не приймається.

Щодо ненадання позивачем до податкових накладних первинної документації, суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що у відповідності до положень Митного кодексу України, надання податкових накладних, а тим більше первинної документації щодо подальшого продажу імпортованого товару є необов'язковим.

Крім того, подання митному органу для митного оформлення товару прайс-листів виробника, висновків експертних організацій та інших додаткових документів відповідно Митного кодексу України не є обов'язковим. Такі документи в якості додаткових надаються у випадку необхідності підтвердження відомостей про митну вартість товару, що містяться в основних доданих до декларації документах, достовірність яких викликає сумнів у митного органу.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що вищезазначені зауваження відповідача не можуть бути підставою для відмови у визначенні митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, оскільки зазначені обставини не впливають на митну вартість товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частино 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем на підтвердження заявленої митної вартості було надано комплект обов'язкових документів, передбачений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, які є належним чином оформленими, містять достовірні відомості, базуються на об'єктивних і документально підтверджених даних.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що рішення про митне оформлення не може базуватися виключно на інформації автоматизованої системи аналізу та управління ризиками, оскільки таке рішення має ґрунтуватися на оцінці інших наданих доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв необґрунтоване рішення про коригування митної вартості товару.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами

першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 року у справі за позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз