Справа № 163/3154/16-а,2-/а163/11/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Справа № 876/3896/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представника відповідача Ющук Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Любомльської міської ради на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року у адміністративній справі №163/3154/16-а, 2-/а163/11/17 за позовом Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів до Любомльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

В.о. генерального директора Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів звернулась в суд із позовом до Любомльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Любомльської міської ради від 01.12.2016 року №11/27 «Про припинення права постійного користування земельної ділянки».

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Любомльської міської ради Волинської області від 01.12.2016 року №11/27 «Про припинення права постійного користування земельної ділянки». Стягнуто з Любомльської міської ради Волинської області в користь Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів1791 грн. сплаченого останнім судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не є публічно - правовим, а має приватноправовий характер та стосується цивільного права користування земельною ділянкою. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з під станав наведених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти ухвалу про закриття провадження у справі.

Позивач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Рішенням Любомльської міської ради від 01.12.2016 року №11/27 Любомльській районній центральній лікарні припинено право постійного користування частини земельної ділянки площею 0,4000 га із загальної площі 5,2439 га, яка була надана Любомльській ЦРЛ в постійне користування рішенням Любомльської міської ради від 27.02.2008 року №17/15 та посвідчена Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №038751 від 08.01.2009 року.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскаржуване рішення відповідачем прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а відсутність у справі будь-яких доказів припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою для правонаступника Любомльської ЦРЛ - ТМО Любомльського і Шацького районів дає достатні підстави для висновку про його незаконність.

Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, вважає їх невірними та такими, що суперечать нормам процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно- правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

З огляду на названі норми законодавства, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку із прийняттям відповідачем рішення про припинення права постійного користування частиною земельної ділянки.

Таким чином, предметом спору в даній справі є порушене на думку позивача його право на постійне користування земельною ділянкою, тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає її розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Крім цього, при здійсненні повноважень власника землі, рада є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС, а рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року та 26 січня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Оскільки Територіальне медичне об'єднання Любомльського і Шацького районів є комунальною організацією та користується загальним статусом суб'єкта господарювання, тому захист його прав (цивільних і тих, які містяться в земельному кодексі) має відбуватись за правилами господарського судочинства.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, суд роз'яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Вказані обставини не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Любомльської міської ради - задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року у адміністративній справі №163/3154/16-а, 2-/а163/11/17 - скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді Н.В. Бруновська

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 25.04.2017р.