Справа № 522/3615/17
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3615/17
Провадження № 2-а/522/1231/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, до ГУ ПФУ в Одеській області та просить визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області в виплаті йому надбавки до пенсійного забезпечення, як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 ЗУ № 459/95-ВР «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 23 листопада 1995 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком та зобовязати ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати йому щомісячну надбавку до пенсійного забезпечення як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 Закону України № 459/95-ВР «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 23 листопада 1995 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, а саме станом на 10 лютого 2017 року у розмірі -1870 гривень; зобовязати ГУПФУ в Одеській області, провести перерахунок і виплату йому різницю надбавки до пенсійного забезпечення як учаснику бойових дій, відповідно до ст. 12 ЗУ № 459/95-ВР «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 23 листопада 1995 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, з моменту набуття права на перерахунок за попередній час, а саме за останні шість місяців, згідно чинного законодавства.

При цьому позивач посилається на те, що він є учасником бойових дій, та згідно ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зі змінами до закону від 23.11.1995 року № 459/95-ВР, він має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком.

На письмовий запит позивача до ГУ ПФУ в Одеській області, була отримана відповідь від 03 лютого 2017 року №92/к-н, де зазначено що надбавка як учаснику бойових дій виплачується в розмірі меншому ніж визначено в ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зі змінами до закону від 23.11.1995 року № 459/95-ВР.

Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає неправомірними, тому звернувся до суду з дійсним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - ГУ ПФУ в Одеській області, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на те, що ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року №2939-IV ч.4 ст.12 було викладено в новій редакції, яка в подальшому і на теперішній час не змінювалася, та має наступний зміст: «Учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність». Таким чином, в даному випадку головне управління при призначенні та виплаті позивачу з 01 травня 2016 року надбавки як учаснику бойових дій діяло у повній відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд дійшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД № 069786, виданого 04 квітня 2016 р.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зі змінами до закону від 23.11.1995 року № 459/95-ВР, позивач має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком.

На письмовий запит позивача до ГУ ПФУ в Одеській області, була отримана відповідь від 03 лютого 2017 року №92/к-н, де зазначено що надбавка як учаснику бойових дій виплачується в розмір меншому ніж визначено в ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зі змінами до закону від 23.11.1995 року № 459/95-ВР.

Суд вважає вищевказані дії відповідача неправомірними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Таким чином, внесення змін Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 07.04.2015 р. №291-VIII, а саме виключення ч.2 ст.6, є обмеженням прав осіб, які прирівняні до учасників бойових дій, а тому відповідно до ч.3 ст.2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є недійсними.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Редакція ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з моменту прийняття закону зазнавала неодноразових змін, однак враховуючи вищезазначені положення ст. 2 цього Закону права та пільги не можуть бути скасовані без рівноцінної заміни.

Як вбачається із заперечень, наданих відповідачем, надбавка, яку отримує позивач складала 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, гарантований законодавством України розмір пенсії в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком є більшим, ніж підвищення такої пенсії на 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, розрахунковою величиною для визначення підвищення пенсії ветеранам війни є розмір мінімальної пенсії за віком.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій (а пенсії є такими) визначаються Законом України від 5 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, як основна державна соціальна гарантія, встановлюються законами.

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, він мав право на отримання пенсії у вищезазначеному розмірі.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту ст. 3 та п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004, яким було визнано неконституційним положення Закону України «Про державний бюджет на 2004 рік», в частині зупинення або звуження пільг, компенсацій, гарантій на які, за законами України мають право окремі громадяни.

В Рішенні Конституційного Суду України по справі №6-рп/2007 та №10-рп/2008 визначено що ЗУ «Про державний бюджет» не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій передбачених іншими Законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд нарахувати щомісячну надбавку до пенсійного забезпечення як учаснику бойових дій в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, а саме станом на 10 лютого 2017 року у розмірі 1 870, 00 грн.

Проте, встановлення розміру пенсії при нарахуванні щомісячної надбавки до пенсійного забезпечення як учаснику бойових дій в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком здійснюється органами пенсійного фонду України.

З матеріалів справи, вбачається що позивач звернувся за захистом своїх прав до відповідача 23 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з вищезазначеного, позивач має право на проведення перерахунку пенсії з 23 серпня 2016 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004, Рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, Рішенням Конституційного Суду України по справі №6-рп/2007 та №10-рп/2008, ст. ст. 2, 7, 12, 17, 22, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 69-71, 94, 99, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в виплаті ОСОБА_1 надбавки до пенсійного забезпечення, як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України № 459/95-ВР «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 23 листопада 1995 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати щомісячну надбавку до пенсійного забезпечення як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 Закону України № 459/95-ВР «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 23 листопада 1995 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, провести перерахунок і виплатити ОСОБА_1 різницю надбавки до пенсійного забезпечення як учаснику бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України № 459/95-ВР «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 23 листопада 1995 року в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, з 03 серпня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Ю.Б.Свячена