Справа № 155/308/17
Суддя: Шмідт С. А.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Пр. № 2-а/155/64/17
Справа № 155/308/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого судді Шмідта С.А.

при секретарі Воронюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання виплатити недоплачену грошову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання виплатити недоплачену грошову допомогу. Позивач свій позов обґрунтовує тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. Зокрема, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Однак, вказана допомога йому виплачена у значно меншому розмірі, між передбачено законом. Так, у 2016 році позивачу відповідачем була виплачена вищевказана грошова допомога в розмірі 920 гривень. У вересні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату недоплаченої йому частини одноразової грошової допомоги до 5 травня, проте йому було відмовлено у задоволенні його заяви. У звязку з цим позивач просить визнати дії відповідача щодо недоплати йому щорічної одноразової грошової допомоги протиправними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням виплаченої суми.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак в поданій ним позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, заявлений ним позов підтримує повністю та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмове заперечення, в якому позову не визнав, зазначивши, що позивачу виплачено у 2016 році разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, в розмірі 920,00 гривень, причому такий розмір допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань". Вказав, що з 01 січня 2015 року Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, яким внесено зміни до Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України, право встановлювати розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня надано Кабінету Міністрів України. Згідно з положеннями пункту 26 Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Виходячи з цього, на думку представника відповідача, сума щорічної разової грошової допомоги до 5 травня була виплачена позивачу відповідно до закону, тому він просив відмовити у задоволенні позову, а справу розглядати у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії АА № 355309 від 04 травня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.5).

Позивачу було проведено виплату щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 05 травня 2016 року у розмірі 920 гривень. Вказана обставина доказуванню не підлягає, оскільки в силу ч.3 ст.72 КАС України визнається сторонами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

27 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області з письмовою заявою, де просив перерахувати та виплатити йому недоплачену суму грошової допомоги (а.с.4).

Листом № 7/12-04 від 03 жовтня 2016 року управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті різниці між належною йому до сплати сумою разової грошової допомоги до 5 травня та фактично виплаченою сумою, повідомивши, що йому виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920 гривень, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Отже, на думку суду, між позивачем та відповідачем виник адміністративний спір, який є предметом даного судового розгляду. Між ними склалися правовідносини щодо виплати ветерану війни учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року, які регулюються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової бо тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в іншихвипадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно з ч.1 ст.17-1 Закону № 3551 щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, пунктом 63 якого розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено п.26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань встановлено, що з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень.

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.

Розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників, на що вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Європейський суд з прав людини у своїй ухвалі у справі "Великода проти України" від 3 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідно судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. Також відповідно до пункту 28 "суд також зазначає, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю (див. ухвалу щодо прийнятності від 8 жовтня 2013 року у справі "ОСОБА_2 Матеуш та Сантуш Жануаріо проти Португалії" (Da Conceicao Mateus and Santos Januario v. Portugal), заяви № 62235/12 та № 57725/12)".

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач у спірний період правомірно здійснив позивачу нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі, визначеному Постановою № 141 від 02 березня 2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", а тому у задоволенні позову, на думку суду, необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 159 - 163 КАС України, Конституцією України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання виплатити недоплачену грошову допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_3