Справа № 461/8272/16-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 р. Справа № 876/3648/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, Заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка Михайла Івановича про визнання дій протиправними та зміну постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби та заступника начальника ЛМ ДФС Мірошніченка М.І. з вимогами про визнання протиправними дій заступника начальника ЛМ ДФС Мірошниченка М.І. щодо винесення постанови в справі про порушення митних правил, а винесену ним постанову № 3136/20909/16 від 19.08.2016 в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн змінити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2017 в задоволенні позову відмовлено, оскільки суд прийшов до висновку, що позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 3136/20909/16 від 19.08.2016.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не згідний з постановою суду першої інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та недостатністю дослідження усіх обставин справи. Вважає, що адміністративне стягнення було накладено на нього з порушенням встановлених нормами ст. 467 МК України строків, так як правопорушення, передбачене ст. 95 МК України, могло мати місце 05.08.2015, що судом першої інстанції враховано не було

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як передбачено ч.1 ст.2 цього ж Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом апеляційної інстанції з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка М.І. № 3136/20909/16 від 19.08.2016 ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України та накладено штраф в розмірі 8500 грн. Копію вказаної постанови вручено позивачу у встановленому ст. 285 КУпАП порядку .

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил № 3136/20909/16 від 19.08.2016, в ході перевірки бази даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 25.07.2015 ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС у режимі транзит транспортний засіб VIN НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст.95 МК України, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Згідно автоматизованої системи митного оформлення АСМО «Інспектор» та САІС ДМС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 25.07.2016 ОСОБА_2 не вивозився та у іншій митний режим згідно законодавства не поміщений.

За результатами розгляду матеріалів справи та протоколу про порушення митних правил заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченком М.І. 19.08.2016 винесено постанову № 3136/20909/16 в справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Положеннями частини першої статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 90 МК України унормовано, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч.1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

Правилами п.1 ч. 1 ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

В той же час, згідно ч. 2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій ст. 95 МИ України, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно вимог ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Судом встановлено, що термін для вивезення (транзиту) автомобіля ОСОБА_2 з митної території України при 10 добах сплинув 04.08.2015 (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб - 30.07.2015). До органу доходів і зборів з метою продовження строку транзиту позивач не звертався.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок визначення особливостей виконання митного контролю при поміщенні товарів у митні режими передбачений Митним кодексом України та Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за № 1669/21081 (далі - Порядок № 657).

Розділом VIII Порядку № 657 надано визначення аварії та обставин непереборної сили, зокрема, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Вимогами п. 3 розділу VII Порядку № 657 встановлено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно п. 5 розділу VIII Порядку № 657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини і а наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Позивач посилався на факт передачі транспортного засобу VIN НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 Департаменту контррозвідки Служби Безпеки України. Автомобіль використовувався для виконання бойових завдань зоні проведення АТО та був знищений 15.09.2016 р. під час обстрілів в районі м. Щастя Луганської області, про що долучив довідку, видану першим заступником начальника Департаменту контррозвідки СБУ від 02.12.2016.

Попри те, як вірно зазначив суд першої інстанції, подана довідка не може братися до уваги, оскільки із неї не можливо встановити коли позивач передав автомобіль та дату його знищення, що не дає змоги встановити чи це відбулося до протермінування транзиту чи після. Також необхідно відмітити, що у вказаній довідці не співпадає реєстраційний номер з тим номером транспортного засобу, на якому позивач перетнув 25.07.2015 р. митну територію України.

З огляну на встановлені судом першої інстанції обставинами справи та перевірені в суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до переконання щодо вірного встановлення місцевим адміністративним судом факту порушення позивачем строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту за відсутності ознак аварії чи дії непереборної сили та не повідомлення органу доходів і зборів про обставини події і транспортного засобу. При тому, факт порушення строків, встановлених ст. 95 МК України, позивач не заперечує.

Щодо доводів апелянта, що адміністративне стягнення було накладено на нього з порушенням встановлених нормами ст. 467 МК України строків, колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Триваючими адміністративними правопорушеннями є такі правопорушення, що пов'язані тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Матеріали справи свідчать, що правопорушення, за яке притягнуто до відповідальності ОСОБА_2, полягає порушенні ним строку транзитного перевезення транспортного засобу, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, який згідно протоколу про порушення митних правил митним органом виявлено 25.07.2016, відтак відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятої постанови у справі про порушення митних правил № 3136/20909/16 від 19.08.2016, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

В зв'язку з цим колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2017 у справі № 461/8272/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 25.04.2017р.