Справа № 439/1376/16-а
Суддя: Бородійчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 439/1376/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., позивача ОСОБА_1-Я.І., представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить:

-визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області з виконання рішень Бродівського районного суду Львівської області від 30.06.2011 року, 14.09.2011 року, 19.09.2011 року, 09.11.2011 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.11 року щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 по 30.06.2011 року;

-поновити пропущений термін для оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 27.09.2016 року ВП 3943123;

-стягнути з Управління пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області на його користь завдану незаконними діями і бездіяльністю моральну та матеріальну шкоду в сумі 4 000,00 гривень;

-змінити подальший спосіб і порядок виконання рішення суду у відповідності з Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 з виплатою компенсації за порушенням строків виплати за період з 21.11.2010 року;

-підтвердити, що заборгованість по виконанню становить 451,89 гривень і винести з цього питання окрему постанову;

-визнати, що нарахована відповідачем за липень 2011 року сума мінус 101,70 гривень повинна бути виключена з розрахунку, тому що виходить за межі судових рішень і позовних вимог;

-визнати, що недоплата по виконанню рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 року № 4920/11/9104 становить 215,30 гривень (2959,48 2744,18) плюс компенсація за порушення строків виплати за період з 22.05.2008 року згідно закону України 2050;

-звільнити його від сплати судового збору як інваліда 2-ої групи.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні. Окрім того, суду представлено заперечення на позовну заяву та доповнення до заперечення начальника управління ОСОБА_4

Суд, врахувавши пояснення позивача ОСОБА_1-Я.І., представника відповідача ОСОБА_2, представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5, письмові пояснення Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_6, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Як вбачається зі ст.124 Конституції України, ст.14 КАС України рішення суду, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (офіційний переклад, затверджений Міністерством закордонних справ України 27 січня 2006 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини від 27 липня 2004 року у справі «Ромашов проти України», виконавчі процедури становлять одну із складових судових процедур, у зв'язку з чим тривале невиконання судового рішення позбавляє гарантії, встановлені §1 ст.6 Конвенції, будь-якої корисної дії.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» позивач є дитиною війни. Нормативною базою, що регулює питання соціального захисту дітей війни, ветеранів війни, жертв нацистських переслідувань, є Конституція України, Закони України Про соціальний захист дітей війни, «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, інші акти міжнародного та національного законодавства.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 року № 4920/11/9104 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області задоволено частково, постанову Бродівського районного суду від 09.12.2010 року у справі № 2а-505/10 скасовано та прийнято нову; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1-Я.І. щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 22.05.2008 року з врахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

На виконання судового рішення та постанови про відкриття виконавчого провадження, управлінням Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області видано розпорядження № 117838 від 12.04.2012 року, яким проведено нарахування підвищення до пенсії за період 22.05.2008 року по 31.10.2010 року та з 01.07.2011 року по 22.07.2011 року; донарахована сума підвищення до пенсії, як дитині війни, ОСОБА_1-Я. І.

Окрім того, відкрито виконавче провадження № 39431231 на виконання рішення Європейського суду в частині заяви ОСОБА_1. Виплата коштів за рішеннями Європейського суду здійснюється Державною казначейською службою України відповідно до платіжних доручень, які формуються Міністерством юстиції України на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень та вимог державних виконавців.

Справедлива сатисфакція у розмірі 21 608,28 грн. (еквівалент 2000 євро) була перерахована заявнику платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 07.11.2013 № 4728.

На підставі вимоги державного виконавця Климишину Дмитру-Ярославу Івановичу було перераховано заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 2 744,18 грн. за період з 22.05.2008 року по 31.10.2011 рокуна підставі платіжного доручення Міністерства юстиції України від 19.09.2016 № 3807.

У звязку з несвоєчасним виконанням рішення Європейського суду в частині заяви ОСОБА_1 заявнику було виплачено пеню у розмірі 59,94 грн. на підставі платіжного доручення Міністерства юстиції України від 30.09.2014 № 6784.

З пояснень позивача вбачається, що постановою про закінчення виконавчого провадження ВП 39431231 від 27.09.2016 його повідомили про виконня у повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2013 року та виконання рішень національних судів виплатою йому заборгованості у розмірі 2744,18 грн. Цю суму нарахувало та подало до державної виконавчої служби управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області. Звідки взялася дана сума йому невідомо. Так у листі Управління до Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 01.03.2013 фігурує сума 3309,67 грн. У той же час, він неоднаразово подавав розрахунок заборгованості до судів і державної виконавчої служби, що йому не виплачено: за 2008 рік 715,23 грн.; 2009 рік 1240,2 грн.; 2010 рік 1955,4 грн.; за 2011 рік 1063,8 грн.; разом за весь період 4974,63 грн.

Стаття 95 Конституції України визначає, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Цей порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

З метою належного та своєчасного виконання судових рішень, у відповідності до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою КМУ № 440 від 03.09.2014 року, боржник подає рішення про стягнення коштів з держави до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості (п.3 Порядку).

Відповідальна особа органу ДВС не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр). Якщо за результатами перевірки встановлено, що рішення виконано в повному обсязі, відповідальна особа повертає рішення заявнику із супровідним листом та відповідною довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (п.7 Порядку).

Справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг носять зобовязальний характер.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Щодо поновлення пропущеного строку, для оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 104, 105 КАС України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою

Таким чином, з питань оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.09.2016 року №39431231, позивачу, необхідно подати окремий позов, в свою чергу заявлене клопотання не стосується предмету розгляду даної позовної заяви.

Щодо позовної вимоги, яка стосується стягнення з управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області 4000 грн. моральної та матеріальної шкоди, суд приходить до переконання про відмовлення в її задоволенні, оскільки позивачем не наведено жодного факту заподіяння моральних страждань, не доведено причинного звязку між діями управління та спричиненням фізичних та моральних страждань, також не наведено жодних доказів - у чому полягає спричинена, на думку позивача, шкода.

Пленум Верховного суду України (Постанова від 31.03.1995 року № 4) надав розяснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

При цьому, відшкодування моральної шкоди можливе за умови, коли право на дане відшкодування передбачено спеціальним законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Нормами пенсійного законодавства такого виду відшкодування не передбачено.

Керуючись ст. ст. 12, 14, 18, 71, 99, 100, 105, 159-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області з виконання рішень Бродівського районного суду Львівської області від 30.06.2011 року, 14.09.2011 року, 19.09.2011 року, 09.11.2011 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 року щодо нарахування та виплати ОСОБА_7 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року по 30.06.2011 року.

Змінити подальший спосіб і порядок виконання рішень Бродівського районного суду Львівської області від 30.06.2011 року, 14.09.2011 року, 19.09.2011 року, 09.11.2011 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 року у відповідності з «Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 з виплатою компенсації за порушенням строків виплати за період з 21.11.2010 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда 2-ої групи.

В решті вимог позивача відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з часу отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: ОСОБА_8