Справа № 754/13115/16-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Літвіної Н.М., Коротких А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22.02.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про: визнання протиправними дій щодо відмови на звернення від 26.04.2016 року щодо призначення пенсії за віком на пільговим умовах; зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №384, з 26.04.2016 року, (з урахуванням уточненої позовної заяви).

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22.02.2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута згідно з п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював на посаді лікаря-рентгенолога з 06.08.1990 по 09.08.2014, виконуючи відповідні роботи, за професіями, які передбачені Списком №1 Розділу 11600000 XVI Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають, право на пільгове пенсійне забезпечення», до яких відноситься посада лікаря-рентгенолога, що підтверджується копією трудової книжки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно Додатку №1 до Наказу Луганської обласної клінічної лікарні №01-04/478 від 20.05.2010 року, Переліку посадових і робочих місць, які за результатами атестації робочих місць підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, посада лікаря-рентгенолога відноситься до Списку №1

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення», в розділі XIХ ОХОРОНА ЗДОРОВ'Я, лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), рентгенолаборанти, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок), вказані посади, зайнятість на яких надає право на пільгову пенсію.

Відповідно Довідки Торгового дому "Омега-Київ" від 18.08.2016, позивач з 07.08.2014 працює в ТОВ Торговий дім "Омега-Київ" на посаді лікаря-рентгенолога.

18.08.2016 позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з завою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом відповідача №13243/15/Б-998 від 16.09.2016 відмовлено позивачу у призначенні пенсії з огляду на те, що після аналізу документів було з'ясовано, що немає підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджують стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а саме: не надано пільгової довідки з результатами атестації робочих місць, що відповідатиме нормам чинного законодавства та буде завірена державними печатками України.

Не погоджуючись з висновками відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 426 розділу XIX Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, до переліку виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, також належать: лікарі-рентгенологи, а також лікарі, постійно зайняті у рентгеноопераційних і ангіографічних кабінетах.

Відповідно до п. 426 розділу XIX Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, до переліку виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, також належать: лікарі-рентгенологи, а також лікарі, постійно зайняті у рентгеноопераційних і ангіографічних кабінетах.

Відповідно до п. 19 розділу XIX Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, до переліку виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, також належать: лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ): чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Пункт 8 Наказу Міністерства праці та соціальної політики "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право па пенсію за віком на пільгових умовах" від 18.11.2005 року №383, передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", застосовуються Список № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, і Список №2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на рабатах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173.

Таким чином, робота позивача за відповідними професіями є спеціальним стажем для отримання пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п. 20 Положення "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Твердження суб'єкта владних повноважень про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, суперечать положенням статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Із записів трудової книжки позивача, наданих довідок вбачається, що позивач працював за професіями, які передбачені Списком №1.

Відповідно до положень п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових, умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-XII та Порядку, дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці можуть бути: карта умов праці наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Вказана правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 року (справа №21-519а 14).

Відтак, з огляду на те, що позивач досяг 50 років, має стаж роботи не менше 25 років, з них має стаж роботи з шкідливими і важкими умовами праці не менше 10 років, право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах є підтвердженим, тому рішення відповідача за наданими позивачем документами про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах не є правомірним.

Стосовно доводів апелянта про те, що частина наданих документів на підтвердження правової позиції позивача, засвідчена печаткою незаконного формування Луганської народної республіки, то вони критично оцінюються колегією суддів, з огляду на те, що в зв'язку з військовими діями на зазначених територіях, позивач об'єктивно позбавлений можливості надати необхідні документи, посвідчені у встановленому законом порядку, легітимними органами та установами.

Крім того, сам факт надання документів, які посвідчені органами та установами незаконного формування Луганської народної республіки, не може позбавляти ОСОБА_2 його законного права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи все викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач, відповідно до норм чинного законодавства, має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, а відмова у призначенні такої пенсії не ґрунтується на положеннях пенсійного законодавства України.

Згідно з ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Жодних обгрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та доводили факт дотримання вимог законодавства управлінням Пенсійного фонду України при апеляційному розгляді справи не надано, а судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належні докази правомірності своїх дій та рішень, та при апеляційному розгляді справи не обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 22.02.2017 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 98, 160, 186, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22.02.2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.