Справа № 821/578/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/578/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Херсонській області

про скасування податкового повідомлення-рішення № 000971405 від 23.03.2017 р.,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа підприємець ОСОБА_3 (далі позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №000971405 від 23.03.2017 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що контролюючим органом 13.03.2017 р., на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 01.03.2017 р. №151 та направлень на проведення перевірки від 13.03.2017 р. №0251, №0252, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За результатами даної перевірки складено акт (довідка) фактичної перевірки від 13.03.2017 року №082/21/22/РРО/НОМЕР_1 (далі акт).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 р. (із мінами та доповненнями).

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою зясовано, що ФОП ОСОБА_3 отримано в органах ДФС ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: №4-21-02-66-04901 термін дії 03.06.2014 р. до 03.06.2015 р. та №5-02-66-10047 терміном дії з 04.06.2015 р. по 04.06.2016 р. Контролюючий орган дійшов висновку про те, що субєкт господарювання має право здійснювати торгівлю тютюновими виробами до дати зазначеної в ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, при цьому останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній в такій ліцензії. Отже, останнім днем торгівлі тютюновими виробами згідно ліцензії №4-21-02-66-04901 буде 02.06.2015 р., тобто 03.06.2015 р. строк дії зазначеної ліцензії закінчився, а строк дії ліцензії №5-02-66-10047 ще не настав і субєкт господарювання не мав права здійснювати торгівлю тютюновими виробами.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від №000971405 від 23.03.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 17 000,00 грн.

Не погоджуючись із вищенаведеним оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481-95-ВР) визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

Відповідно до ч.12 ст.15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ч.17 ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

У судовому засіданні встановлено, що у позивача підчас перевірки контролюючим органом були дослідженні отримані ФОП ОСОБА_3 в органах ДФС ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме: серії АЕ №4-21-02-66-04901 термін дії з 03.06.2014 р. до 03.06.2015 р. та серії АЕ №5-02-66-10047 терміном дії з 04.06.2015 р. по 04.06.2016 р.

Суд не погоджується з посиланнями представника відповідача на те що, відповідно до листа ДПА України від 24.04.2009 р. № 8654/32-0117, суб'єкт господарювання має право здійснювати торгівлю ліцензійними товарами до дати, зазначеної в ліцензії, при цьому останнім днем торгівлі є дата, що передує даті, зазначеній в такій ліцензії та враховуючи те, що строк дії ліцензії визначено до 03.06.2015 р., то останнім днем дії ліцензії є 02.06.2015 р., виходячи з наступного та зазначає.

Закон № 481/95-ВР не містить норми, яка б встановлювала правила щодо перебігу строків, встановлених цим Законом, з метою застосування цього Закону. У вітчизняному законодавстві немає спеціального закону, який би встановлював правила перебігу строків, передбачених нормами, що регулюють публічні відносини.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Приписами ч.1 ст.251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251 ЦК України).

Згідно ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Частиною 1 статті 254 ЦК України визначено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно ч.1 ст.3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 р. строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом ст.2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до ч.2 ст.4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З наведених норм міжнародного та національного законодавства слідує, що останнім днем дії ліцензії серії АЕ№4-21-02-66-04901, термін дії якої з 03.06.2014 р. до 03.06.2015 р., виданої ФОП ОСОБА_4, є 03.06.2015 р., а тому висновки контролюючого органу про здійснення позивачем 03.03.2015 р. торгівлі алкогольними напоями без ліцензії є безпідставними.

Аналогічна правова позиція щодо строку дії ліцензії викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду від 06.03.2013 р. у справі № К/9991/10048/11, від 21.10.2014 р. у справі № К/800/6796/14, від 29.10.2014 р. у справі № К/9991/22076/12.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неправомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій за торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, у зв'язку з чим податкове повідомлення рішення №000971405 від 23.03.2017 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області №000971405 від 23.03.2017 р., яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в сумі 17 000,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_3 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 квітня 2017 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.5