Справа № 727/2556/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2556/17
Провадження № 2-а/727/165/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2 і в його інтересах представника ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3,4, приміщенні Шевченківського райсуду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці, інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6, інспектора роти №1 батальйону ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_7 про визнання рішень (дій, бездіяльності) субєкта владних повноважень та службових осіб щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці, інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6, інспектора роти №1 батальйону ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_7 про визнання рішень (дій, бездіяльності) субєкта владних повноважень та службових осіб щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними.

Мотивує заявлені вимоги тим, що 11.02.2017 року о 23.30 год., перебуваючи в салоні автомобіля Пежо 605, державний номерний знак ВО1360BE, який рухався в с.Михальча Сторожинецького району Чернівецької області в напрямку м.Чернівці під керуванням водія ОСОБА_8, автомобіль зупинився на середині смуги руху на проїзній частині автодороги, оскільки заглох двигун. Також в автомобілі під час вимушеної зупинки перебували на місці пасажира на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_9, на задньому пасажирському сидінні перебували він - ОСОБА_2 та ОСОБА_10 Водій автомобіля ОСОБА_8 намагалась його завести і перемістити до обочини, однак двигун не заводився. Через деякий час після зупинки до автомобіля підїхав наряд патрульної поліції на службовому автомобілі та перевіривши документи у водія ОСОБА_8 попросив завести автомобіль і відїхати до обочини, проте водій в черговий раз не змогла це зробити і тоді працівник патрульної поліції звернувся до пасажирів чоловіків, які перебували на задньому сидінні, щоб хтось із них завів автомобіль і перемістив його до обочини. У звязку з тим, що перед поїздкою він - ОСОБА_2 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої, тому за кермо автомобіля не сідали. Однак після невдалих спроб завести двигун водієм ОСОБА_8 та наполягання працівника поліції на переміщенні автомобіля до обочини, бо інакше він буде змушений оштрафувати водія за порушення правил зупинки і істотне перешкоджання руху іншим транспортним засобам, він пояснивши, що вживав алкогольні напої, і для забезпечення безпеки дорожнього руху інших учасників дорожнього руху, він сів на місце водія, завів автомобіль і перемістив його до обочини автодороги. Після цього до нього підійшов інший працівник патрульної поліції і почав вимагати документи, оскільки він керував даним транспортним засобом. Він намагався пояснити працівнику патрульної поліції, що він на вимогу іншого працівника поліції відігнав автомобіль до обочини дороги, що він попереджав, що не бажає цього робити, але його пояснення враховані не були і він надав документи на автомобіль та посвідчення водія, після чого йому було запропоновано пройти процедуру освідчення на стан алкогольного спяніння на місці. Оскільки він не керував автомобілем, тому він відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці. Після цього його примусово помістили в службовий автомобіль патрульної поліції та він був доставлений в стаціонарне відділення Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, де він пояснив, що не є водієм зупиненого автомобіля та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння. Вважає, що дії відповідачів: інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6, інспектора роти №1 батальйону ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_7 щодо застосування превентивних поліцейських заходів та складання постанови про накладення адміністративного стягнення (серії АР 087873 від 12.02. 2017 року) відносно нього протиправними та просив скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Позиція позивача в судовому засіданні була підтримана в його інтересах представником ОСОБА_3

Відповідач інспектор роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 11.02.2017р., близько 23.53 год. екіпажем роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці, до складу якого входять крім нього інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Чернівцях лейтенант поліції ОСОБА_7 та інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Чернівцях лейтенант поліції ОСОБА_11 під час патрулювання виявили автомобіль Пежо 605, державний номерний знак НОМЕР_1, в селі Михальче Сторожинецького району Чернівецької області, що знаходився на смузі зустрічного руху. Інспектор Семенович І.Г. підійшов, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР, та попросив пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене та ст.126 ч.1 КпАП України, а саме не предявлення посвідчення водія для складання адміністративних матеріалів, водію було роз'яснено його права як громадянина України передбачені ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 087873 від 12.02.2017 р. з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вважає його дії та дії екіпажа правомірними, а постанову №087873 від 12.02.2017 року законною.

Аналогічні пояснення в судовому засіданні надав і відповідач, інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Чернівцях лейтенант поліції ОСОБА_7 який в показаннях зазначив, що 11.02.2017 року, близько 23.53 год. екіпажем роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці, до складу якого входять крім нього інспектор роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6 та інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Чернівцях лейтенант поліції ОСОБА_11 під час патрулювання виявили автомобіль Пежо 605, державний номерний знак НОМЕР_1, в с. Михальче Сторожинецького району Чернівецької області, що зупинився на смузі зустрічного руху. Він підійшов до водія, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР, та попросив пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене та ст.126 ч.1 КпАП України, а саме не предявлення посвідчення водія для складання адміністративних матеріалів, водію було роз'яснено його права як громадянина України передбачені ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 087873 від 12.02.2017р. з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вважає свої дії правомірними, винесену постанову законною, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в наданих суду поясненнях посилався на обставини викладені аналогічним в запереченнях проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідно сторін по справі, свідків вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заперечення, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 12.02.2017 року о 23.53 год. інспектором роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія АР №087873 відносно позивача ОСОБА_2, про те, що він керуючи транспортним засобом Пежо 605, державний номерний знак НОМЕР_1 11.02.2017 року о 23.53 год. в с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, не предявив посвідчення водія, чим порушив пункт 2.1а ПДР України, відповідно до якої постановлено застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.8).

Відповідно до п.2.1. 2.4 ПДР України, водій зобовязаний предявити поліцейському посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, таким чином, щоб поліцейський мав можливість ознайомитись із ними, а також мати достатньо часу, щоб переписати або іншим чином зафіксувати дані, які на них містяться при складанні відповідних адміністративних матеріалів.

12.02.2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_7, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №247072, відповідно до якого керуючи транспортним засобом Пежо 605, державний номерний знак НОМЕР_1 11.02.2017 року о 23.53 год. в с.Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, чим порушив пункт 2.5 ПДР України. З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 по суті правопорушення вбачається, що, на час затримання транспортного засобу він не знаходився за кермом (а.с.10).

Вказаний доказ є співмірним і з показаннями свідків, зокрема, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Чернівцях 11.02.2017року, близько 23.53 год. в складі екіпажу роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці, до складу якого входять крім нього інспектор роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6 та інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Чернівцях лейтенант поліції ОСОБА_7 під час патрулювання виявили автомобіль Пежо 605, державний номерний знак НОМЕР_1, в с. Михальче Сторожинецького району Чернівецької області, що зупинився на смузі зустрічного руху. До водія підійшов інспектор Семенович І.Г. та діяв відповідно до інструкції, за кермом був позивач, він керував транспортним засобом.

З довідки №496 КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 12.02.2017 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження (а.с.15).

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні пояснив, що 11.02.2017 року о 23.30 год., перебуваючи в салоні автомобіля Пежо 605, державний номерний знак ВО1360BE, який рухався в с.Михальча Сторожинецького району Чернівецької області в напрямку м.Чернівці під керуванням водія ОСОБА_8, автомобіль зупинився на середині смуги руху на проїзній частині автодороги, оскільки заглох двигун. Також в автомобілі під час вимушеної зупинки перебували на місці пасажира на передньому пасажирському сидінні - ОСОБА_9, на задньому пасажирському сидінні перебували позивач ОСОБА_2 та він. Водій автомобіля ОСОБА_8 намагалась його завести і перемістити до обочини, однак двигун не заводився. Через дві-три хвилини після зупинки до автомобіля підїхав наряд патрульної поліції на службовому автомобілі та перевіривши документи у водія ОСОБА_8 попросив завести автомобіль і відїхати до обочини, проте водій в черговий раз не змогла це зробити і тоді працівник патрульної поліції звернувся до пасажирів чоловіків перебуваючих на задньому сидінні, щоб хтось із них завів автомобіль і перемістив його до обочини. У звязку з тим, що перед поїздкою позивач ОСОБА_2 та він - ОСОБА_10 вживали спиртні напої, тому за кермо автомобіля не сідали. Однак після невдалих спроб завести двигун водієм ОСОБА_8 та наполягання працівника поліції на переміщенні автомобіля до обочини, бо інакше він буде змушений оштрафувати водія за порушення правил зупинки і істотне перешкоджання руху іншим транспортним засобам, позивач ОСОБА_2 пояснивши, що вживав алкогольні напої, і для забезпечення безпеки дорожнього руху інших учасників дорожнього руху, після наполягання працівника поліції, сів на місце водія, завів автомобіль і перемістив його до обочини автодороги. Після цього до позивача підійшов інший працівник патрульної поліції і почав вимагати документи, оскільки він керував даним транспортним засобом. Позивач намагався пояснити працівнику патрульної поліції, що він на вимогу іншого працівника поліції відігнав автомобіль до обочини дороги, але пояснення позивача враховані не були і він надав документи на автомобіль та посвідчення водія, та в подальшому відносно нього було складено постанову.

Аналогічні показання в судовому засіданні надали і свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, які не заперечували того факту, що під час того, коли до ОСОБА_2 підійшов працівник поліції саме він перебував за кермом, а також і того факту, що ОСОБА_2 11.02. 2017 року вживав спиртні напої, пояснивши про те, що як такого розгляду справи не відбувалося, постанова на ОСОБА_2 була складена в транспортному засобі поліцейських в той час, коли ОСОБА_7 спілкувався з ними, якого суто вони і просили не складати ніяких постанов і відпустити, пояснюючи обставини справи.

Вищенаведені докази по справі і показанням свідків допитаних в судовому засіданні є співмірними і з досліденими даними відео фіксації з боді камер працівників поліції ОСОБА_7, ОСОБА_6 з яких чітко вбачається, що фактично розгляд справи відносно ОСОБА_2 було здійснено ОСОБА_7, а не інспектором поліції ОСОБА_6. Даного в засідання фактично останнім і не заперечувалося. Крім цього, чітко з боді камер вбачається перебування паламарчука ОюВ. В стані алкогольного сп»яніння за кермом транспортного засобу.

Відповідно до ст. 222 ч.1 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП. У разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст. 122 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення передбачено главою 19 КпАП України.

Стаття 33 КпАП України передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ст. 252 КпАП України, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. як Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Верховний Суд України акцентував увагу на тому, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КпАП України. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті»).

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КпАП України, факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України дано визначення поняття «водій», а саме: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст.258 ч.1, ч.2 КпАП України, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд критично оцінює твердження позивача про обставини вчиненого ним порушення Правил дорожнього руху, які він викладає в позовній заяві стосовно того, що він не перебував за кермом транспортного засобу під час руху та пояснення про що дає в суді, оскільки аналіз їх змісту свідчить про суперечливість з іншими доказами по справі, зокрема з досліджених в судовому засіданні записів боді камер, де вбачається, що до позивача підійшов інспектор Семенович І.Г., представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР, та попросив пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Із запису боді камер чітко вбачається, що позивач ОСОБА_2 був за кермом транспортного засобу Пежо 605, державний номерний знак НОМЕР_1, а тому не приймає до уваги його твердження, розцінюючи їх як такі, що не відповідають дійсності. В той же час вірним є твердження позивача стосовно того, що він надав працівнику поліції документи, зокрема: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто в цій частині позовні вимоги найшли підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменному одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розмішувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, відеозапис, який був зроблений відповідачем під час нагляду за дорожнім рухом і на якому зафіксовано факт правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення та спростовує твердження позивача в частині того, що він не перебував за кермом транспортного засобу. Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено пп. 2 п. 4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 5 січня 2016 року за № 4/1.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин.

Проте висновки відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними, оскільки представником відповідача не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено ч. 1 ст.126 КпАП України, як зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення серії АР 087873 від 12.02. 2017 року, з відеозапису, наданого суду, та дослідженого в судовому засіданні вбачається, що вимоги інспектора патрульної поліції щодо предявлення документів посвідчення водія та документів на транспортний засіб, позивач виконав, надавши дані документи для огляду інспектору Семенович І.Г., тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КпАп України є безпідставним та не законним.

У відповідності до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.24 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КпАП України.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, згідно ст.9 ч.1 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.69 ч.ч. 1, 2 КАС України, - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів; докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів сторін, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, 126, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288 КпАП України, ст.ст.11, 18, 71 ч.2, 86, 99, 158-163, 167 КАС України, - ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці, інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6, інспектора роти №1 батальйону ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_7 про визнання рішень (дій, бездіяльності) субєкта владних повноважень та службових осіб щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6 щодо застосування превентивних поліцейських заходів та складання постанови про накладення адміністративного стягнення (серії АР 087873 від 12.02. 2017 року) відносно ОСОБА_2 протиправними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР 087873 від 12.02. 2017 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернівці ОСОБА_6 про притягнення ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення із застосуванням до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді 425 грн. та провадження по справі закрити.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.