Справа № 757/31871/16-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Оксененко О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про зобов'язання відповідача вчинити певні дії щодо виплати коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України про зобов'язання відповідача вчинити певні дії щодо виплати коштів по догляду за дитиною в період з 01.05.2011 по 01.04.2012.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що її не може бути прийнято до апеляційного провадження та вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Проте апелянт зазначеної вимоги не виконала, а саме, не надала належного документу про сплату судового збору або клопотання з наведенням належних підстав та наданням належних доказів для зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати чи відстрочення або розстрочення.

Разом з тим, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі заявляє клопотання, в якому просить звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з тим, що вона знаходиться у другій декретній відпустці та перебуває у скрутному майновому стані, а тому не має можливості сплатити судовий збір. Проте жодних доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану та доказів перебування в декретній відпустці апелянтом до суду не надано.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Жодних доказів які б стали підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору або зменшення його розміру, у суду немає, оскільки позивачка їх до апеляційної скарги не додала.

Враховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, а також враховуючи, що у клопотанні та апеляційній скарзі ОСОБА_1 відсутні докази неможливості сплати судового збору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, судом враховується, що Європейський суд з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» зазначив, що вимога сплати зборів судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється Законом України «Про судовий збір», із урахуванням вимог частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складав 1378 грн.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду за позовною заявою немайнового характеру становить 606 грн. 32 коп. (551,2 х 1,1 = 606,32).

Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

Банк отримувача: ГУДКCУ в м. Києві;

Код банку отримувача (МФО): 820019;

Рахунок отримувача: 1007;

Код класифікації доходів бюджету: 22030001;

Призначення платежу: *;101;__________________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний адміністративний суд.

Крім того, відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції; обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін; змінити постанову суду; скасувати її та прийняти нову постанову суду; скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Всупереч положенням наведених правових норм, скаржником не наведено того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права. Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги не зазначено конкретних вимог до суду апеляційної інстанції

Також, відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно статті 15 КАС України, мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова.

Згідно частини першої та третьої статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України від 14.12.1999 №10-рп/99 вбачається, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Втім, позивачем не дотримано вимоги статей 6, 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», оскільки апеляційна скарга викладена російською мовою.

Відповідно до частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись статтями 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання суду:

- документа про сплату судового збору в розмірі, визначеному відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», або клопотання з наведенням належних підстав та наданням належних доказів для зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати чи відстрочення або розстрочення;

- апеляційної скарги, викладеної державною мовою із зазначенням того, у чому полягає порушення Печерським районним судом м. Києва норм матеріального права і недотримання процесуальних норм та у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі при винесенні постанови від 27 вересня 2016 року;

- зазначення конкретних вимог до суду апеляційної інстанції.

У разі не усунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Оксененко