Справа № 351/1487/16-а,2-а/351/11/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 рокуЛьвів№ 876/2565/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Гуляка В.В.

за участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року у адміністративній справі №351/1487/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області в якому просив визнати відмову Управління ПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії за вислугу років неправомірною та скасувати рішення від 09.09.2016 року. Зобовязати Управління ПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області зарахувати до стажу роботи позивачу, що дає право на пенсію за вислугою років, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім.. ОСОБА_2 та визнати достатнім для призначення пенсії за вислугою років спеціальний стаж роботи 20 років 1 місяць 19 днів, у т.ч. 2 роки 5 місяців половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі та 17 років 8 місяців 19 днів роботи в органах прокуратури. Зобовязати Управління ПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, яка становить 12 656,38 грн. відповідно до довідки прокуратури Івано-Франківської області від 29.08.2016 № 18-438 вих-16 починаючи з 02 вересня 2016 року.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі, викладене у формі листа від 09.09.2016 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі зарахувати половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. Івана Франка до 20-річного стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугу років, який на день звернення за пенсією складатиме 20 років 1 місяць 19 днів, у тому числі 2 роки 5 місяців - половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі та 17 років 8 місяців 19 днів робота в органах прокуратури на посадах прокурорів і слідчих прокуратури.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІ1 у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, яка становить 12656,38 грн. відповідно до довідки прокуратури Івано-Франківської області від 29.08.2016 № 18-438 вих-16, починаючи з 02 вересня 2016 року (з дня звернення за пенсією).

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 1653,60 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1998 році ОСОБА_1 навчався у Львівському державному університеті ім. І. Франка за спеціальністю правознавство.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 з 15 грудня 1998 року по даний час працює в органах прокуратури.

09 вересня 2016 року листом № 3500/03 управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області відмовило позивачу у призначенні пенсії, через відсутність необхідного стажу роботи за вислугу років, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також відсутність норм щодо права про призначення спеціальних пенсій з 01.06.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини другої статті 50-1 Закону № 1789-XII розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін як щодо права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення.

Так, із набранням з 15 липня 2015 року чинності Законом № 1697-VII, Закон № 1789-XII визнано таким, що втратив чинність крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини пятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втратила чинність з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до частини другої статті 86 Закону № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 86 Закону № 1697-VII розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Окрім цього, 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), пунктом пятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII.

Закон № 213-VIII чинний, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, суд зазначає, що правовідносини щодо призначення пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на таке пенсійне забезпечення.

Згідно вищевказаних змін до законодавства позивач на час звернення до відповідача із заявою про призначення йому пенсії не мав вислуги років, передбаченої Законом № 1697-VII, а відтак у нього не було достатніх правових підстав для її призначення.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є помилковим.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних витрат, про що зазначено в рішенні цього суду від 12 жовтня 2004 року у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління ПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року у адміністративній справі №351/1487/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_3

Повний текст постанови складений 28 квітня 2017 року.