Справа № 464/9136/16-а,2-а/464/58/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 рокуЛьвів№ 876/3192/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 17 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила визнати протиправними дії УПФУ у Галицькому районі м. Львова (Далі УПФУ) щодо відмови їй у поновленні пенсії за вислугу років та зобовязати здійснити виплату пенсії з 01.06.2015 по 01.01.2017 та поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17.02.2017 адміністративний позов було залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що про порушення своїх прав щодо пенсійних виплат вона дізналася у 2016 році при заповненні щорічної декларації про доходи за 2015 рік, відповідно до якої остання встановила, що з 01.04.2015 її не виплачувалася пенсія. Крім того, у 2016 році позивач тривалий час була на стаціонарному лікуванні (з серпня 2016 по листопад 2016 року), що унеможливило подати адміністративний позов про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Тому просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17.02.2017, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 20.06.2016 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду в цій частині, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з 02.07.2009 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

01.04.2015 виплату пенсії було припинено у звязку з внесенням змін до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

14.12.2016 ОСОБА_1 звернулася до УПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії.

15.12.2016 УПФУ листом № 20454/02-14 відмовило ОСОБА_1 у поновлені виплати пенсії з посиланням на те, що така припинена з 01.04.2015 як працюючому пенсіонеру на посаді, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», тобто на спеціальній посаді, керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено вимоги про поновлення виплати пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокурату» з 01.06.2015, а позов поданий лише 20.12.2016. Окрім того, оскільки позовні вимоги стосуються щомісячних пенсійних виплат, то строк коли особа мала дізнатись про порушення своїх прав наступав по закінченню кожного календарного місяця, а відтак посилання позивача на те, що відповідач вчасно не повідомив її про припинення виплати пенсії за вислугу років, суд критично послався до даного посилання позивача.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З адміністративного позову ОСОБА_1 вбачається, що вона оскаржує дії УПФУ, які вчиняються починаючи з 01.06.2016.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, адміністративний позов ОСОБА_1 дійсно містить вимоги, що знаходяться за межами строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, а тому, відповідно до ст. 100 КАС України, підлягають залишенню без розгляду. Однак, підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду в цілому відсутні.

Так, оскаржувані позивачем дії відповідача (виплата пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру») носять систематичний щомісячний, а не одноразовий характер.

У звязку з цим суд, встановивши що частина періоду, який зазначений в позові, знаходиться за межами строку звернення до суду, повинен був залишити адміністративний позов без розгляду лише у відповідній частині.

Враховуючи дату звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, а також строки звернення до суду, встановлені ч. 2 ст. 99 КАС України, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.06.2015 по 19.06.2016 є законною та обґрунтованою, проте в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 20.06.2016 підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі суду першої інстанції від 17.02.2017 та є підставами для її скасування у частині.

Колегія суддів не бере до уваги листки непрацездатності, оскільки вони не спростовують доводів апеляції щодо формального підходу при вирішенні питання про залишення позову без розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, має право скасувати таку ухвалу і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушеннями норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення адміністративного позову без розгляду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року по справі № 464/9136/16-а в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 20 червня 2016 року скасувати, а справу направити до Сихівського районного суду м. Львова для продовження її розгляду в цій частині.

В іншій частині ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала в частині направлення справи до суду першої інстанції про продовження розгляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 28.04.2017.