Справа № 808/3773/15
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м. Київ К/800/19214/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Веденяпіна О.А.

Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року по справі № 808/3773/15 за позовом Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрокомплекс» про накладення арешту на кошти на рахунках платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електрокомплекс» про накладення арешту на кошти на рахунках платника податків.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у даній справі відмовлено у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на адресу відповідача неодноразово надходили письмові запити ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, на які підприємством були надані відповіді.

На підставі наказу керівника від 06.07.2015 року №378 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та направлень на перевірку від 07.07.2015 року №342, №343 працівниками контролюючого органу здійснено виїзд за податковою адресою відповідача, проте ТОВ «Електрокомплекс» відмовлено перевіряючим у допуску до проведення перевірки, у зв'язку із чим складено акт від 07.07.2015 року №145 «Недопуску посадових осіб органів державної фіскальної служби до перевірки».

У зв'язку із ненаданням підприємством на запит податкової інспекції документів обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, для здійснення документальної перевірки перевіряючими складено акт від 07.07.2015 року №146/08-29-22-2209/32721642.

Крім того, 07.07.2015 року фахівцями позивача складено акт №147 щодо неможливості розпочати перевірку.

На підставі звернення та доданих до нього матеріалів відділу перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Електрокомплекс», керівником ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 07.07.2015 року, яке 09.07.2015 року надіслано на адресу підприємства.

Не погоджуючись із прийнятим наказом від 06.07.2015 року №378 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, 08.07.2015 року ТОВ «Електрокомплекс» звернулось до суду із позовом про його скасування.

09.07.2015 року позивач звернувся до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Електрокомплекс», зробленого на підставі рішення про застосування арешту майна від 07.07.2015 року, провадження за яким закрито відповідно до ухвали суду від 13.07.2015 року по справі №808/3772/15.

Застосування арешту коштів на рахунках ТОВ «Електрокомплекс» у зв'язку з відмовою платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки є предметом даного спору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

За змістом п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з абз. 5 п.81.1 ст.81 ПК України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У відповідності до абз.6 п.81.1 ст.81 ПК України відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно з п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

З наведеної норми вбачається, що арешт майна платника є негативним наслідком дій платника та може бути застосовано з двох підстав: - якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або якщо платник податків відмовляється від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2015 року у справі № 808/3742/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 року, адміністративний позов ТОВ «Електрокомплект» задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 06 липня 2015 року №378 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Підставою для скасування наказу ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 06 липня 2015 року №378 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» стало те, що контролюючим органом не доведено наявність встановлених ПК України підстав для прийняття цього наказу та призначення і проведення документальної перевірки.

Враховуючи те, що підставою для скасування наказу ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 06 липня 2015 року №378 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» стала недоведеність контролюючим органом наявності встановлених ПК України підстав для прийняття цього наказу та призначення і проведення документальної перевірки, а також те, що за приписами підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України умовою для застосування арешту може бути може бути відмова платника податків від проведення документальної перевірки виключно за наявності законних підстав для її проведення, колегія суддів погоджується з висновком судів про необґрунтованість посилань позивача на підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, як на підставу застосування арешту.

Разом з цим, підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України пов'язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно з пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Враховуючи вимоги ст. 94 ПК України, які визначають арешт коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, що відрізняється виключно процедурою застосування, застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно з п. 94.2 ст. 94 ПК України.

При цьому, накладення арешту на кошти платника податків у банку обмежено сумою податкового боргу такого платника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року провадження у справі за поданням Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «Електрокомплекс», застосованого на підставі рішення від 08.07.2015 року - закрито.

Враховуючи те, що арешт майна платника податків - ТОВ «Електрокомплекс», застосованого на підставі рішення від 08.07.2015 року не підтверджено судом, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий арешт є складовою загального арешту майна.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року по справі № 808/3773/15 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Веденяпін О.А.
підпис Юрченко В.П.