Справа № 806/1005/17
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Житомир справа № 806/1005/17

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати інформацію за зверненням від 21.02.2017,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до в якому просить:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2П в частині ненадання інформації на звернення від 21.02.2017;

- зобов'язати начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2П надати інформацію за зверненням від 21.02.2017.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач не надав відповідь на звернення від 21.02.2017, а тому його бездіяльність є неправомірною.

Ухвалою від 05.04.2017 відкрито скорочене провадження у справі.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи у порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 із зверненням на отримання публічної інформації, в якому просив:

- надати копії посвідчень про відрядження працівників поліції ГУНП в Житомирській області на 30 серпня 2016 року в село Медвин Богуславського району Київської області;

- надати копію шляхового листа ГУНП в Житомирській області на 30 серпня 2016 року в село Медвин Богуславського району Київської області;

- повідомити про суму коштів, що нарахована (не нарахована) працівникам поліції ГУНП в Житомирській області на 30 серпня 2016 року в село Медвин Богуславського району Київської області;

- повідомити прізвища працівників поліції ГУНП в Житомирській області, які отримали (не отримали) кошти за відрядження 30 серпня 2016 року в село Медвин Богуславського району Київської області;

- повідомити чи дійсно працівники поліції працівники поліції ГУНП в Житомирській області на 30 серпня 2016 року в село Медвин Богуславського району Київської області розслідували або запобігали злочину (та вказати окремо номер в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (а.с. 5).

28 лютого 2017 року запит ОСОБА_1 було розглянуто та йому надана відповідь за підписом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 за вих. №453/18/001-2017 (а.с. 12). Позивача було проінформовано, що відповідно до п.2 ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації", наказу Національної поліції України від 25.11.2015 №108 дск та наказу ГУ НП в Житомирській області від 10.01.2017, запитувана інформація відноситься до службової, доступ до таких документів надається у порядку, передбаченому ч.2 ст.6 Закону. Також було розяснено можливість оскарження даного рішення, у відповідності до статей 15 та 16 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 у органах прокуратури та суду.

Як вбачається з наданої представником відповідача копії квитанції та роздруківки відстеження поштових відправлень, ОСОБА_1 04.03.17 особисто отримав відповідь на запит від 21.02.2017 (а.с. 13, 14) .

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про доступ до публічної інформації», який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон №2939).

Відповідно частин 1, 2 статті 1 Закону №2939, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 3 Закону №2939 право на доступ до публічної інформації гарантується, серед іншого, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону №2939 передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 14 Закону №2939 розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до ст. 22 Закону №2939, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбаченихч.5 ст.19 цього Закону.

Стаття 6 Закону №2939 регулює відносини отримання публічної інформації з обмеженим доступом.

Згідно частини 1 статті 6 цього Закону інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація

Відповідно до положень ч.1 ст. 9 Закону №2939 до службової може належати така інформація:

- що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

- зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Частина 2 ст. 9 Закону №2939 зазначає, що документам, які містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

У відповідності до частини 2 статті 6 Закону №2939 обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Частина 4 ст.22 Закону №2939 передбачає, що у разі відмови у наданні інформації розпорядник повинен вказати мотиви та порядок оскарження відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 на його запит від 21.02.2017 було надано відповідь розпорядником інформації - Головним управлінням Національної поліції Житомирської області, яку останній особисто 04.03.2017(а.с.14).

Враховуючи те, що запитувана позивачем інформація є інформацією з обмеженим доступом, а доводи скаржника щодо не надання йому інформації на звернення спростовані доказами, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач при наданні відповіді на запит позивача діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства .

Зважаючи, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення його прав відповідачами, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов є безпідставним, відмовивши в його задоволенні.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.Е.Черняхович