Справа № 398/4150/16-а
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4150/16-а
провадження №: 2-а/398/76/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" квітня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Борозни Л.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Олександрійського обєднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання відповідача вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійського обєднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Позивач у позовній заяві вказує, що з 12.11.2015 року перебуває на обліку в Олексадрійському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області. 22 та 23 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам. Позивач надав до пенсійного фонду довідку прокуратури Кіровограської області №18-392 вих. 16 від 15.11.2016 року про заробітну плату на посаді слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області. Відповідач у листі №9875/05-26 від 30.11.2016 року відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у звязку з тим, що Законом №1697-VІІ відсутні будь-які правові підстави для перерахунку. Позивач вважає дії пенсійного фонду незаконними та просить визнати рішення Олександрійського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області викладене в листі №9875/05-26 від 30.11.2016 року щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1, перерахунку пенсії за вислугу років протиправними та скасувати; зобовязати Олександрійське обєднане Управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області №18-392 вих. 16 від 15.11.2016 року про заробітну плату, відповідно до ч. ч. 13, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (№1697-VII від 14.10.2014 року, в редакції від 07.11.2015 року, чинній на час призначення пенсії) з розрахунку 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, у розмірі 60 % від суми заробітку з 22.11.2016 року, яку виплачувати в подільшому, без обмеження її граничного розміру; стягнути з Олександрійського обєднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1 102 грн. 42 коп.

Позивач надав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

У своїх запереченнях відповідач посилається на те, що ч. 20 ст. 86 Закону України №1697-VII від 14.10.2014 року передбачено умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури, які визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте така постанова не прийнята. Також не прийнято станом на 01.06.2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються. Враховуючи вищевикладене відповідач просить відмовити у задовленні позовних вимог.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи та оцінивши заперечення відповідача в сукупності, проаналізувавши приписи чинного законодавства України, за внутрішнім переконанням та на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, суд, з посиланням на чинне національне законодавство, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами є адміністративно-правовими та врегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що з 12 листопада 2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Олексадрійському обєднаному управлнні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію за вислугою років.

22 та 23 листопада 2016 року позивач звернувся до Олексадрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, так як збільшилася заробітна плата прокурорсько-слідчим працівникам. Позивач у заяві просив перерахувати раніше призначену пенсію за вислугу років згідно довідки прокуратури Кіровограської області №18-392 вих. 16 від 15.11.2016 року про заробітну плату на посаді слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області.

Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області своїм рішенням у формі листа №9875/05-26 від 30.11.2016 року відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Згідно ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, до ч. 20 ст. 86 Закону України №1697-VII від 14.10.2014 року та який набрав чинності 15.07.2015 року, внесено зміни, де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зміни, внесені Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року, неконституційними не визнавалися та не скасовувалися.

Однак Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не приймався.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників законодавством визначено не було.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у звязку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

На час звернення позивача як до органу пенсійного Фонду, так і до суду, Кабінетом Міністрів України не було визначено умов перерахунку раніш призначених пенсій.

Суд дійшов висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідача були відсутні законодавчі підстави (умови) для перерахунку пенсії позивачу, у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що на час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року та який набрав чинності 15.07.2015 року. Отже, сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії.

З приводу доводів позивача про неможливість застосування до нього змін в законодавстві щодо перерахунку пенсій прокурорсько-слідчим працівникам, які відбулися після призначення йому пенсії, оскільки останні звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, суд зазначає, що за приписами Конституції України та правовими позиціями Верховного Суду України, зокрема, що викладено у постанові від 01.07.2014 року у справі №21-244а14, а саме: неможливо звужувати лише вже досягнуті певною особою соціальні гарантії. Досягненням же права на перерахунок пенсії, як зазначалось вище, є не момент призначення особі пенсії, як помилково вважає позивач, а безпосередні обставини, з якими законодавство та сама особа повязують саме перерахунок пенсії, оскільки правовідносини щодо перерахунку пенсії виникають не в момент призначення пенсії, а в момент виникнення підстав для такого перерахунку. Тобто набуття особою права на пенсію не є одночасним набуттям права на перерахунок цієї пенсії в будь-який час в майбутньому за відсутності до цього відповідних законодавчих підстав.

Закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки право на призначення пенсії та право на перерахунок пенсії не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на момент звернення позивача до відповідача не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії. Отже відмова пенсійного фонду є обґрунтованою та правомірною.

Суд звертає увагу, що нездійснення перерахунку пенсії позивачу не призвело до зменшення розміру пенсії працівника прокуратури, яку особа отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Заяви №29458/04 та №29465/04) вказав: «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (п. 23 рішення).

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні «Ейрі проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу у звязку з підвищенням заробітної плати та про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6-14, 71, 94, 102, 122, 159-163, 167, 171 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 10 днів.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА