Справа № 308/10873/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 13.04.2013 р. йому призначена пенсія державного службовця у відповідності до Закону України «Про державну службу». 19.08.2016 року він звернувся до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок призначеної пенсії, надавши довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», видану Головним управлінням ПФ України в Закарпатській області за вих. № 10323/04.02 від 19.08.2016 року для здійснення перерахування пенсії. В цій довідці до графи «інші виплати» включені суми індексації заробітної плати, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за період з 01.04.2008 року по 31.03.2010 року на загальну суму 20541,51 грн. На всі зазначені у довідках виплати нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. Однак, Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України листом від 22.08.2016р. № 02/М-138 повідомило про відмову у проведенні перерахунку пенсії та включенні до розрахунку пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, зазначених у довідці.

Позивач вважає, що дії відповідача є такими, що не грунтуються на чинному законодавстві і просить визнати протиправними дії Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо не включення до розрахунку для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких фактично утримувалися внески до Пенсійного фонду України та зобов»язати Ужгородське об»єднань управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та виплату йому пенсії у розмірі 86% від суми заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії), включивши до суми заробітної плати, яка береться для розрахунку пенсії державного службовця 20541,51 грн. сум індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань на підставі довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.08.2016 року № 10323/04.02, починаючи з 13.04.2010 року, а також в подальшому проводити нарахування і виплату згідно проведеного перерахунку.

Також позивач подав до суду заяву в якій просить поновити йому строк для звернення до суду. Заяву мотивує тим, що про те, що при призначенні йому пенсії в довідці про заробітну плату не було відображено сум індексації та матеріальних допомог він дізнався лише влітку 2016 року від пенсіонерів державної служби, яким також не були включені вищезазначені суми і за рішенням суду їм проведено перерахунок пенсій з урахуванням сум індексації заробітної плати та матеріальних допомог. Зазначає, що всі необхідні документи для призначення пенсії подавалися працівником відділу кадрів Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, він і не знав, що в довідку про заробітну плату за останні 24 календарні місяці роботи не включені суми індексації заробітної плати і матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань. Він обурений такими неправомірними діями державної установи, які не відповідають діючому законодавству та порушують його право на пенсійне забезпечення, оскільки з його заробітної плати, в тому числі і сум індексації та матеріальних допомог повністю сплачено страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

В судовому засіданні позивач позивач просив суд поновити йому строк для звернення до суду та задовольнити позов повністю, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд залишити позовну заяву позивача без розгляду у зв»язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, крім того, свої заперечення проти позову обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 Ужгородським об»єднаним управлінням ПФ України Закарпатскої області було призначено пенсію державного службовця згідно поданої заяви з документами для призначення пенсії та відповідно до ст. ст. 33,37 Закону України «Про державну службу», Механізму обчислення заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про державну службу», що регулюється постановою КМ України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Після призначення пенсії позивачу, постановою Правління ПФ України від 14.02.2011 року № 5-1 змінено форму довідки про складові заробітної плати державного службовця, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Зміни до нормативних актів, що визначають порядок обчислення пенсії державного службовця не вносилися. Крім того, згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули права на призначення пенсії відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України, «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про ОСОБА_3 України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, у зв»язку чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищенаведеними, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом з тим ст. 102 КАС передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений і судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд вважає, що причини пропуску строку слід визнати поважними, оскільки позивач є пенсіонером, згідно заяви позивача, що не спростовано представником відповідача, всі необхідні документи для призначення пенсії подавалися працівником відділу кадрів Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а тому він і не знав, що про те, що при нарахуванні йому пенсії, в довідці про заробітну плату не було відображено сум індексації та матеріальних допомог, дізнався про це лише влітку 2016 року від пенсіонерів державної служби, після чого в жовтні 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, а тому клопотання про поновлення такого строку слід задовольнити.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» починаючи з 13.04.2010 року.

19.08.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду в Закарпатській області за № 10323/04.02 ОСОБА_1 надано довідку за новою формою про складові заробітної плати.

Відповідно до вказаної довідки в графі «інші виплати» відображена сума в загальному розмірі 20541,51 грн., та зазначено що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

19.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням нової довідки.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи письмової відповіді начальника Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 02/М-138 від 22.08.2016 року у відповідь на звернення ОСОБА_1 йому відмовлено у перерахунку пенсії.

Зі змісту ч.3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської соціальної хартії та ч.3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду,соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Стаття 37 Закону України «Про державну службу», яка була чинною на дату призначення пенсії позивачці, визначала, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв»язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. № 108/95-ВР (із змінами та доповненнями) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713 до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються суми матеріальної допомоги, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв»язку з екологічним станом).

Частиною другою статті 33 Закону України передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріальна допомога входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка врегульовує види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу, для обчислення пенсії враховуються, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

Як наслідок, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії не незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У даному випадку, при вирішенні спірних правовідносин перевагу у застосуванні мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а не положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які до спірних правовідносин є загальними.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом України у своїх постановах, зокрема від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11, від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, від 28.05.2013 року у справі № 21-97а13, від 6.11.2013року у справі № 21-350а13, від 03.06.2014 року у справі № 21-134а14 (№№ 21-430а11, 21-350а13) та ін., яка з врахуванням вимог ст. 244-2 КАС України має враховуватися судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об»єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078)

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов»язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов»язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» враховується при обчисленні пенсій.

Тому, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 повинна враховуватися отримана ним при перебуванні на державній службі матеріальна допомога та індексація заробітної плати, оскільки на вищезазначені виплати нараховувались страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Посилання відповідача на відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», не заслуговують на увагу, оскільки, на думку суду, нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, застосуванню не підлягають.

Даною нормою скасовано нові нарахування пенсії, а не скасовано виплату раніше призначених. Застосування п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІ у даному випадку суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з і якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та інше.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що зазначені принципи в контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не дотримані.

Згідно ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права викладений у його постанові прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 ст.237 КАС України , є обов"язковими для всіх суб"єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт , що містить відповідну норму права.

Враховуючи вищезазначене та той факт, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України суд приходить до висновку, що позовні вимоги визнання дій Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо не включення до розрахунку для обчислення пенсії ОСОБА_1 сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких фактично утримувалися внески до Пенсійного фонду України протиправними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 86% від суми заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» ( в редакції чинній на момент призначення пенсії), включивши до суми заробітної плати, яка береться для розрахунку пенсії державного службовця 20541, 51 грн. сум індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на підставі довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.08.2016 року № 10323/04.02, починаючи з 13.04.2010 року є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Водночас, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача в подальшому проводити нарахування і виплату згідно проведеного перерахунку, є безпідставними і в цій частині в їх задоволенні належить відмовити, оскільки згідно ст.6 КАС України кожна особа має право звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси, а в даний час не встановлено, чи будуть в подальшому відповідачем порушуватись права позивача, тому вони ще не підлягають захисту.

Також суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі, які складаються з судового збору у сумі 551,20 грн., відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про індексацію грошових доходів населення», Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, ст. ст. 17, 18, 94, 99, 159, 160, 163, 185, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений законом, для звернення до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо не включення до розрахунку для обчислення пенсії ОСОБА_1 сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких фактично утримувалися внески до Пенсійного фонду України.

Зобов»язати Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 86% від суми заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» ( в редакції чинній на момент призначення пенсії), включивши до суми заробітної плати, яка береться для розрахунку пенсії державного службовця 20541, 51 грн. сум індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на підставі довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.08.2016 року № 10323/04.02, починаючи з 13.04.2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4