Справа № 204/8329/16-а
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/8329/16-а
Провадження № 2-а/204/38/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він - ОСОБА_4 є учасником бойових дій, ветераном війни, інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені Законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни відповідно до посвідчення серії ААБ №035158 від 03 червня 2015 року, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної ради та для ветеранів війни - учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії АА №062231 від 20 лютого 1997 року, виданого Бабушкінським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області. ОСОБА_4 з 30.09.2013 року було встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, згідно Виписки з акту огляду МСЕК від 09.10.2013р. серія АВ №0068154. При повторному огляді медико-соціальною комісією з 26.05.2015 року встановлена третя група інвалідності, внаслідок поранення, контузії, захворювання, що пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а саме внаслідок поранення (контузії) військовослужбовця в період проходження військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку, де приймав участь у бойових діях в Демократичній республіки Афганістан в складі ДРА - В/ч 2033 з 17.03.1982 року по 20.06.1983 року. Довідка до акта повторного огляду Медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААГ №035095 від 03.06.2015 року додається. Посилався на ст.1, п.4 ч.2 ст.16, ст.ст. 16-2,16-3 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ. Безспірний факт того, що ОСОБА_4 проходив військову службу в країнах, де велись бойові дії підтверджується: Карточкою обліку отримання свідоцтва на пільги № 499, виданої УКГБ УССР по Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, Витягом із протоколу №1406 від 21.04.2015 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця та Висновком судово-медичного експерта ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» ГУ ОЗ Дніпропетровської ОДА від 03.04.2015 року №180. Звільнений в запас з в/ч 2033, про що зазначено у Військовому білеті серії НУ №8554196 від 07.04.1981 року, копія якого та копія обліково-послужної картки додаються до цієї заяви. З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням III групи інвалідності, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби в країнах де велись бойові дії, він звернувся до Міністерства оборони України, на яке отримав відповідь начальника фінансово-економічного управління Міноборони України від 15 липня 2016 року №116/14/5/3157, з якої було з'ясовано, що Міноборони України вважає, що підстав у Дніпропетровського обласного військового комісаріату для оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в прикордонних військах не має. Вважає, що Міноборони України порушило норми Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військо службовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Міністерством оборони України від 14.08.2014 року №530, яким встановлено, що рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги. Посилаючись на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративниго суду від 13.01.2016 року по справі № 806/4939/15, постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року по справі № 2-а-732/15 (№760/20310/15-а), ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 року по справі №К/800/47646/14, зазначив, що Міноборони України допустило протиправні дії, які виразилися неналежному розгляді заяви ОСОБА_4, що призвело до порушення його прав щодо отримання одноразової грошової допомоги. Вважає, що саме Міністерство оборони України повинне виконати обов'язок держави, а саме нарахувати та виплатити позивачу, який проходив строкову службу і виконував свій інтернаціональний обов'язок в країні де велись бойові дії (Афганістані) та отримав інвалідність, яка пов'язана з отриманням поранення, одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а не протиправно ухилятись від розгляду заяви позивача. Посилаючись на ст.40 ЗУ «Про військовий обовязок та військову службу», п.2 ч.1 ст.3, ст.23 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зазначив, що згідно запису у військовому білеті ОСОБА_4, звільнення останнього в запас Радянської армії відбулося на підставі наказу Міністерство оборони СРСР від 26.06.1983 року, тому призначати та виплачувати одноразову грошову допомогу має Міністерство оборони України. Таким чином, з 26 травня 2015 року ОСОБА_4 набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від №975 від 25.12.2013 року у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності III групи. Враховуючи викладене, просив суд, визнати неправомірними дії Міністерства оборони України, які виразилися в порушенні порядку розгляду заяви ОСОБА_4 та не призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, а також зобов'язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_4 та здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2017 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено до участі у справі - Дніпропетровський обласний військовий комісаріат.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і просила суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на позовну заяву.

24 квітня 2017 року в судовому засіданні представник відповідача просив в позові відмовити, надав суду письмові заперечення в яких зазначено, що з адміністративного позову стало відомо, що ОСОБА_4 внаслідок участі в бойових діях при проходженні строкової військової служби в прикордонних військах СРСР отримав поранення та в результаті чого при повторному огляді медико-соціальною комісією з 26.05.2015 року став інвалідом ІІІ групи. Після чого у 2015 році він звернувся до Красногвардійсько-Кіровського об'єднаного районного військового комісаріату м. Дніпропетровська в якій попросив нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в зв'язку із встановленням інвалідності від поранення отримав відповідь про відмову в наданні виплати допомоги та йому було рекомендовано звернутись до Державної прикордонної служби України. Посилаючись на п.2 підпункту 5 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зазначив, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається КМУ (пункт 9 статті 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). На виконання приписів п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст.163 Закону №2011-XII, постановою КМУ від 25.12.2013р. №975 було затверджено «ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - ОСОБА_5). Пунктом 1 цього ОСОБА_5 визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців,військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Посилаючись на підпункт 1 пункту 6 ОСОБА_5 зазначили, що у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, призначається та виплачується одноразова грошова допомога особі, яка проходила військову службу в Збройних Силах України. Перелік документів який подається до уповноваженого структурного підрозділу державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення та оформлення виплати, визначений пунктом 11 ОСОБА_5. А саме: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного звязку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою). Відповідно до наказу МОУ від 14.08.2014р. №530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», зареєстрованого в МЮУ 20.10.2014р. за № 1294/26071 (далі - Наказ №530) визначено порядок оформлення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975. Зокрема пункт 4.7, Розділу IV Наказу №530 передбачено, що документи на одержання одноразової грошової допомоги у разі призначення інвалідності оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами. Відповідно до п. 13 ОСОБА_5, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975, визначено, що керівник уповноваженого органу, в даному випадку військомат, подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи зазначені в п. 11 цього ОСОБА_5. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Така сама процедура визначено і Постановою КМУ від 28 травня 2008 року № 499, якою затверджено ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців. військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні), спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - ОСОБА_5 2). Постанова № 499 від 28.05.2008 р. застосовується в період з 01.01.2007 року по 31.12.2013 року, а постанова № 975 від 25.12.2013 р. застосовується з 01.01.2014 року по теперішній час. Пунктом 17 ОСОБА_5 затвердженою постановою № 975 від 25.12.2013 року зазначено що особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Отже, нормативні акти постанови КМУ від 28.05.2008р. № 499 та від 25.12.2013р. № 975 чітко розмежовує повноваження уповноваженого органу (військового комісаріату) та головного розпорядника бюджетних коштів, тобто Міністерства оборони України. Також, наказом МОУ від 14.08.2014р. №530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», зареєстрованого в МЮУ 20.10.2014р. за № 1294/26071 (далі - Наказ №530) визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Абзацом 5 пункт 4.6. Розділу IV Наказу №530 передбачено, що документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами. Перелік документів визначених (абз. 5 пункту 4.6.) та форма висновку передбачена додатком 9 Наказу №530 надсилаються до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Отже, Міністерства оборони України не приймала будь якого рішення стосовно виплати одноразової грошової допомоги позивачу, а тому є не належним відповідачем по справі. Стосовно заяви позивача яку було направлено на іншу адресу, ніж та що є офіційною адресою Міністерства оборони України, зазначив, що дані обставини вже досліджувалися судами, а саме постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2016 року по справі 204/1901/16-а та Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 26.09.2016 року. В рішеннях суду першої та апеляційної інстанціях зазначено, що Міністерством оборони України не порушувались права позивача, Міноборони протиправно не ухилялося від отримання заяви позивача, а позивачем була направлена його заява не за тією адресою, що обумовило відмову у задоволення позову в частині вимог до Міністерства оборони України. Вважає, що вказані рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2016 року та Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом від 26.09.2016 року є приюдиційними, що не потребує доказуванню. Тому відповідач заперечує проти адміністративного позову та просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Представник третьої особи Дніпропетровського обласного військового комісаріату у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В попередніх судових засіданнях представник третьої особи просив в задоволенні позову відмовити. Також пояснив, що вони отримали постанову суду від 20.07.2016 року по справі № 204/1901/16-а разом з ухвалою апеляційного суду від 26.09.2016 року (якою постанова залишена без змін) лише на початку лютого 2017 року. Після цього вони виконали рішення судів направивши на адресу Міністерства оборони висновок про можливість здійснення одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_4

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та визнано сторонами, що позивач ОСОБА_4 звільнений з військової служби в 1988 році, є учасником бойових дій та інвалідом війни III групи, приймав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан з 17 березня 1982 року по 20 червня 1983 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем.

Згідно посвідчення серії АА №062231, виданого Бабушкінським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області 20 лютого 1997 року, ОСОБА_4 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій (а.с.6).

З 26 травня 2015 року ОСОБА_4 визнано інвалідом III групи у зв'язку із пораненням та контузією, які пов'язані з виконанням обов'язків військової служби, що підтверджується довідкою Обласної МСЕК № 5 від 03.06.2015 року серії 10 ААГ № 035095 (а.с.7).

03 червня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної Ради ОСОБА_4 видано посвідчення серії ААБ №035158, згідно якого останній є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, яке дійсне до 01 червня 2018 року (а.с.6).

Таким чином, з 26 травня 2015 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» № 975 від 25.12.2013 року (надалі ОСОБА_5 № 975) у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності III групи.

26 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Військового комісару Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою про здійснення йому виплати одноразової грошової допомоги у звязку із пораненням, контузією, повязаною з виконанням обовязків військової служби та інвалідністю 3 групи. Вказана заява разом із документами, відповідно до ОСОБА_5 № 975 надійшла до Військового комісару Дніпропетровського обласного військового комісаріату 02 листопада 2015 року (а.с.27).

В своїй відповіді ТВО військового комісара Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 13 листопада 2015 року за №7/3740/7, посилаючись на ст.23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункт 17 ОСОБА_5 № 975, зазначив, що особам, які звільнялися з Прикордонних військ, виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України. У зв'язку з чим документи були повернуті ОСОБА_4 без реалізації, як такі, що надіслані не за належністю (а.с.28).

Позивач, не погодившись із такими діями відповідача, звернувся за захистом до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року по справі № 204//1901/16-а адміністративний позов ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - задоволені частково. Визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, що виразилися у перевищенні наданих повноважень та призвели до порушення прав ОСОБА_3 щодо розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 № 975. Зобов'язано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України направити документи ОСОБА_3 до Міністерства оборони України для розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 № 975. В задоволенні решти вимог ОСОБА_3 відмовлено (а.с.38-40). Постанова набрала чинності.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року вказана постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року в справі №204/1901/16-а за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - залишена без змін (а.с.42-43).

Таким чином судом встановлено, що вищевказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції було встановлено факт порушення Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом порядку розгляду заяви ОСОБА_4, та зобовязано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України направити документи ОСОБА_3 до Міністерства оборони України для розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 № 975.

Як зазначив у судовому засіданні представник військового комісаріату, вказану Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року вони отримали лише на початку лютого 2017 року, та на виконання рішення суду направили 07 лютого 2017 року до Міністерства оборони висновок та документи ОСОБА_4 для їх розгляду.

Судом встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року, відповідно до п.13 ОСОБА_5 № 975, Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом на адресу Директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України було подано висновок від 15.02.2017 року за № 7/10518/7 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги рядовому у відставці ОСОБА_3, який 26.05.2015 року визнаний інвалідом 3 групи (а.с.60).

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив той факт, що Міністерство оборони України 06 березня 2017 року отримало вказаний висновок від 15.02.2017 року за № 7/10518/7, однак до теперішнього часу рішення по ньому не прийнято. Причини неприйняття рішення на теперішній час не встановлені.

Що стосується позовних вимоги ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій Міністерства оборони України, які виразилися в порушенні порядку розгляду заяви ОСОБА_4 та не призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до ОСОБА_5 № 975 суд зазначає наступне.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року по справі № 204/1901/16-а було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач направив на адресу відповідача заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги на підставі ОСОБА_5 № 975 та просив виплатити йому одноразову грошову допомогу (а.с. 29-31).

Вказана заява була отримана Міністерством оборони України, та згідно резолюції було доручено підполковнику ОСОБА_6 Командування сухопутних військ Збройних сил України в порядку ЗУ «Про звернення громадян» надати заявнику відповідь у строк до 20.07.2016 року (а.с. 74).

Згідно листа помічника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальника фінансово-економічного управління ОСОБА_7 від 15 липня 2016 року за № 116/14/5/3157 щодо розгляду заяви ОСОБА_4 до Міністерства оборони України стосовно виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, з посиланням на ст.ст.16-3, 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.17 ОСОБА_5 №975, зазначено, що особам, які звільнялися з Прикордонних військ, виплата одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України не здійснюється. Крім того Міністерство оборони України не є правонаступником Прикордонних військ КДБ СРСР. Тому, підстав у Дніпропетровського обласного військового комісаріату для оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу у прикордонних військах, не має (а.с.14).

Позивач вважає, що такими діями Міністерство оборони України порушило норми ОСОБА_5 № 975, оскільки помічник командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальник фінансово-економічного управління ОСОБА_7 не є уповноваженою особою для розгляду його заяви, а рішення про виплату або відмову у виплаті йому одноразової грошової допомоги повинно було прийматися колегіально відповідною комісією Міністерства оборони України.

З огляду на це слід зазначити, що основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-X1I (далі - Закон № 2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Відповідно до ч. 1 ст.3 дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов'язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону № 2011, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

За приписами п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Як встановлено ч. 6 ст. 16-3 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобовязаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

У статті 23 Закону № 2011 зазначено, що фінансове забезпечення витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Суд зазначає, що існує відповідний механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст), який врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, котра затверджує ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Так, пунктом 6 ОСОБА_5 № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 12 ОСОБА_5 № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів-військовозобовязаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 ОСОБА_5 № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього ОСОБА_5.

Як було встановлено судом, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 204/1901/16-а від 20.07.2016 року, направив на адресу Міністерства оборони України, яке є розпорядником бюджетних коштів, висновок від 15.02.2017 року за № 7/10518/7.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Сторонами визнавався той факт, що на час розгляду справи, відповідне рішення за результатами розгляду висновку від 15.02.2017 року за № 7/10518/7 за заявою ОСОБА_4 Міністерством оборони України не прийнято.

Тобто, ОСОБА_5 № 975 встановлений чіткий алгоритм та порядок дій щодо розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги, згідно якого заява про призначення одноразової грошової допомоги подається спочатку до уповноваженого органу (військовий комісаріат), який направляє у 15-денний строк документи розпоряднику бюджетних коштів (Міністерство оборони) для прийняття рішення про призначення або відмови у призначенні допомоги.

З наведеного очевидним є висновок про те, що позивач звернувшись з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги безпосередньо до Міністерства оборони України, порушив встановлений законом порядок та послідовність дій, які встановлені ОСОБА_5 № 975.

В свою чергу, Міністерство оборони України, отримавши заяву позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги, розглянуло її у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» та надіслало на його адресу лист від 15 липня 2016 року за № 116/14/5/3157 за підписом помічника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальника фінансово-економічного управління ОСОБА_7 (а.с. 40).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги щодо порушення відповідачем порядку розгляду його заяви та непризначення та виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку№975.

Підсумовуючи все вищенаведене та враховуючи те, що заява позивача була надіслана безпосередньо на адресу відповідача та розглянута ним у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян», приймаючи до уваги то факт, що позивач особисто допустив порушення процедури розгляду заяв про виплату одноразової грошової допомоги, встановленої ОСОБА_5 № 975, звернувшись безпосередньо до розпорядника бюджетних коштів, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог в частині визнання неправомірними дій Міністерства оборони України, які виразилися в порушенні порядку розгляду заяви ОСОБА_4 та не призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до ОСОБА_5 № 975 слід відмовити, оскільки судом не встановлено факту порушення відповідачем ОСОБА_5 № 975.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 про зобов'язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_4 та здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 № 975 слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат було зобовязано направити документи ОСОБА_3 до Міністерства оборони України для розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 № 975.

На виконання вказаної постанови суду, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України, відповідно до п.13 ОСОБА_5 № 975, направив Директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок № 7/10518/7 від 15.02.2017 року щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги рядовому у відставці ОСОБА_3, який 26.05.2015 року визнаний інвалідом 3 групи (а.с.60).

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду даної справи висновок Дніпропетровського обласного військового комісаріату № 7/10518/7 від 15.02.2017 року за заявою ОСОБА_4 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 №975, Міністерством оборони України не розглянутий та відповідне рішення щодо даного висновку не прийнято.

Оскільки висновок було отримано відповідачем ще 06 березня 2017 року та на час розгляду справи сплинув встановлений ОСОБА_5 № 975 місячний строк, суд вважає що відповідачем допущено порушення строку розгляду висновку, що в свою чергу призводить до повторного порушення законних прав та інтересів позивача, який вже на протязі двох років намагається отримати аргументоване рішення за поданою ним заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

За таких обставин, з метою всебічного судового захисту прав позивача, суд вважає необхідним вийти за межі вимог позивача та для повного захисту його прав, свобод та інтересів, зобовязати Міністерство оборони України розглянути висновок Дніпропетровського обласного військового комісаріату № 7/10518/7 від 15.02.2017 року за заявою ОСОБА_3 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до ОСОБА_5 № 975 та прийняти у встановлений законом строк відповідне рішення про яке повідомити заявника.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги той факт, що Міністерством оборони України на теперішній час не прийнято вмотивованого рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги або відмову у такій виплаті, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги про зобов'язання Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_4 та здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від № 975 від 25.12.2013 року, та керуючись ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 70-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство оборони України розглянути висновок Дніпропетровського обласного військового комісаріату № 7/10518/7 від 15.02.2017 року за заявою ОСОБА_3 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до ОСОБА_5 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та прийняти у встановлений законом строк відповідне рішення про яке повідомити заявника.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез