Справа № 433/2886/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2016 р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 р. у справі № 433/2886/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати УПФУ в Троїцькому районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 22 липня 1982 року по 08 жовтня 1987 року (дублікат пільгової довідки № ОК-218 від 2 червня 2016 року, видана ПАТ «Луганськтепловоз») та з 06 січня 1988 року по 10 жовтня 1989 року (довідка № 41 від 29 травня 2014 року, видана ліквідатором АТЗТ «Луганськміськбуд» Арбітражним керуючим Кулагіним О.О.) згідно записів в трудовій книжці, заповненої 2 вересня 1978 року, та призначити пенсію на пільгових умовах з дня настання права відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2016 р. позов задоволено повністю.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 р. скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області від 10.11.2016 року №21 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 березня 2016 року про призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 22.07.1982 до 08.10.1987 у Виробничому об'єднанні «Ворошиловградский тепловозостроительный завод им. Октябрьской революции», з 06.01.1988 до 10.10.1989 в Будівельному управлінні №5 Трест «Ворошиловградміськбуд». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 подано відповідачу необхідні документи на підтвердження пільгового стажу, а саме: трудову книжку, уточнюючі довідки, якими підтверджується наявність пільгового стажу роботи, а тому є всі законні підстави для зарахування позивачу відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пільгового стажу роботи за період з 22 липня 1982 року по 08 жовтня 1987 року з 06 січня 1988 року по 10 жовтня 1989 року. Проведення перевірки достовірності первинних документів з причин знаходження підприємства на непідконтрольній українській владі території в м. Луганську, є неможливою з незалежних від позивача обставин.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що довідкою №41 від 29.05.2014, виданої ліквідатором АТЗТ «Луганськмісьбуд», та дублікатом довідки ПАТ «Луганськтепловоз» №ОК-218 від 02.06.2016 підтверджується, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВО «Ворошиловградский тепловозостроительный завод им. Октябрьской революции» з 22.07.1982 до 08.10.1987 та в Будівельному управлінні №5 Трест «Ворошиловградміськбуд» у період з 06.01.1988 до 10.10.1989 за професією електрозварника ручного зварювання, що передбачена Списком №2.

В даному випадку, за наявності трудової книжки позивача з відповідними записами в ній та зазначених вище довідок, пенсійний орган безпідставно відмовив в зарахуванні спірного періоду роботи позивача у ВО «Ворошиловградский тепловозостроительный завод им. Октябрьской революции» з 22.07.1982 до 08.10.1987 та в Будівельному управлінні №5 Трест «Ворошиловградміськбуд» з 6 січня 1988 року до 10 жовтня 1989 року на посаді електрозварника ручного зварювання до пільгового страхового стажу.

Таким чином, приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії в зв'язку з незарахуванням спірного періоду роботи позивача, відповідач діяв протиправно, не враховуючи всі норми законів, якими регулюються спірні відносини, внаслідок чого спірне рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст.11 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права і з врахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на призначення пенсії, та визнання протиправним і скасування рішення відповідача від 10.11.2016 року №21 про відмову в призначенні пенсії позивачеві та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача спірні періоди. Суд зазначив, що пенсійним органом при розгляді заяви позивача про призначення пенсії не вирішувалося питання щодо дати, з якої ОСОБА_1 набуде право на призначення пенсії згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за умовами зарахування спірного стажу (з 22.07.1982 до 08.10.1987 та з 06.01.1988 до 10.10.1989) до пільгового стажу роботи за Списком №2.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2016 р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька