Справа № 333/5781/16-а(2-а/333/12/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 рокусправа № 333/5781/16-а(2-а/333/12/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року у справі №333/5781/16-а(2-а/333/12/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1-ої роти батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати нечинною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 049654 від 14 жовтня 2016 року прийнятою Інспектором 1-ої роти батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Так, порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху було виявлено відповідачем візуально під час несення служби по охороні публічного порядку в м. Запоріжжі. Зважаючи на те, що позивачем фактично було вчинене адміністративне правопорушення здійснення повороту ліворуч зі смуги, яка вказує на рух прямо, не виконавши вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірним.

Розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження на підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, 14 жовтня 2016 року Інспектором 1-ої роти батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №049654, зі змісту якої вбачається, що 14 жовтня 2016 року о 16.55 годин позивач, керуючи транспортним засобом CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Набережна Магістраль та вул. Запорізька в м.Запоріжжі, на вимогу дорожнього знаку напрямку руху по смугам, зі смуги, яка вказує рух прямо здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.5.16 ОСОБА_3 дорожнього руху України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надані докази на підтвердження правомірності спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу розміром 255 грн.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 цього ж Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобовязана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідачем суду не надано. Протокол не складався, свідки не встановлювались і не були опитані, письмові пояснення від позивача не відбирались. Слід зазначити, що до постанови були додані відеоматеріали, які знаходяться в архіві (АР00024). Проте, до суду першої інстанції зазначений доказ відповідачем не був наданий.

Доводи апелянта про доведеність вчинення позивачем правопорушення спірною постановою є необґрунтованими, оскільки відповідачем не було надано до суду заперечень на викладені у позові доводи, а також не надано до суду жодного належного доказу, які підтверджували правомірність її складення. Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства обов'язок доведення правомірності свого рішення покладається саме на суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірна постанова прийнята відповідачем з недотриманням вимог статей 9, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 цього ж Кодексу, тому є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2017 року у справі №333/5781/16-а(2-а/333/12/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко