Справа № 806/408/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 квітня 2017 року м. Київ К/800/13043/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року

у справі № 806/408/17

за позовом ОСОБА_1

до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України

про зобов'язанння надати дозвіл на переміщення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернуся до суду з адміністративним позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України в якому просив зобов'яти відповідача надати позивачу дозвіл на переміщення через адміністративний кордон з материкової частини України на тимчасово окуповану територію АР Крим та в зворотному напрямку особисте майно та особисті речі повсякденного вжитку, бувше у вжитку, а саме: холодильник, пральна машина, морозильна камера, мікрохвильову піч, ортопедичне крісло-ліжко, чотири автомобільні шини на металевих дисках до а/м ГАЗ-31105 "Волга", стабілізатор напруги 220В для підзарядки акумуляторної батареї автомобіля та інші.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що заборона перемістити особисте майно та особисті речі повсякденного вжитку б/у, які містять ознаки постійного користуванн,я є незаконого та не відповідає вимогам чинного законодавства

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, 03 вересня 2016 року позивач перетинав адміністративний кордон у зоні діяльності ВМО "Каланчак" м/п "Херсон-Центральний" Херсонської митниці ДФС в напрямку "Виїзд" з материкової частини України у напрямку АР "Крим".

Інспектор митниці проінформував позивача, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію" № 1035 від 16 грудня 2015 року майно позивача перевозити (переміщати) через адміністративний кордон в такому переліку майнових речей заборонено. Як зазначає позивач, на підставі даної відповіді в подальшому причеп з особистими речами він був змушений залишити на материковій частині України у приватної особи під охорону на договірній основі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням посадової особи Херсонської митниці ДФС, дружиною позивача, ОСОБА_3, направлено відповідачу звернення від 09 жовтня 2016 року.

Листом Херсонської митниці Державної фіскальної служби України від 19 жовтня 2016 року № 4700/21-70-08 ОСОБА_3 повідомлено, що її звернення від 09 жовтня 2016 року розглянуто. Зокрема, зазначено, що через адміністративний кордон між материковою частиною України та ВЕЗ Крим можуть бути переміщені лише особисті речі в асортименті та кількості, визначених ст. 370 Митного кодексу України, крім товарів, визначених п. 24 ч. 1 зазначеної статті. Також заявнику роз'яснено, що з приводу оскарження неправомірних дій посадових осіб відповідача вона має право звернутися до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику або суду.

20 жовтня 2016 року позивачем зроблений повторний електронний запит за консультацією до начальника Херсонської митниці Державної фіскальної служби України по організації переміщення через адміністративний кордон особистих речей та майна, бувшого у вжитку з використанням причепа до легкового автомобіля.

Листом Херсонської митниці Державної фіскальної служби України від 03 листопада 2016 року № 4962/21-70-08 позивачу повідомлено, що відповідачем розглянуто його звернення від 20 жовтня 2016 року. Роз'яснено, що відповідно до п. 59 ст. 4 Митного кодексу України транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться і їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення. У відповідності до п. 7 р. I Наказу Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118, власник транспортного засобу або уповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду та подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) та реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному обліку іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом та паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо. За умови пред'явлення митному органу усіх передбачених даним Наказам документів та виконанням вимог інших нормативно-правових актів, підстави для відмови у пропуску транспортного засобу через адміністративний кордон між материковою частиною України та АР Крим - відсутні. Також заявнику роз'яснено, що з приводу оскарження неправомірних дій посадових осіб відповідача вона має право звернутися до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику або суду.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що 16 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України, відповідно до пп. 4 п. 12.4 ст. 12 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", прийнято Постанову «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» № 1035, якою заборонено на період тимчасової окупації поставки товарів (робіт, послуг) під всіма митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію, за винятком:

- особистих речей громадян, визначених ч. 1 ст. 370 Митного кодексу України (крім товарів, визначених пунктом 24 частини першої зазначеної статті), що переміщуються у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі;

- соціально значущих продуктів харчування, що переміщуються громадянами, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 50 кілограмів на одну особу, за переліком згідно з додатком.

Відповідно до ст. 370 Митного кодексу України особистими речами вважаються:

1) товари особистої гігієни та індивідуальні косметичні засоби у кількості, що забезпечує потреби однієї особи на період поїздки; 2) одяг, білизна, взуття, що мають суто особистий характер, призначені виключно для власного користування і мають ознаки таких, що були у користуванні; 3) особисті прикраси, у тому числі з дорогоцінних металів та каміння, що мають ознаки таких, що були в користуванні; 4) індивідуальне письмове та канцелярське приладдя; 5) один фотоапарат, одна кіно-, відеокамера разом з обґрунтованою кількістю фото-, відео-, кіноплівок та додаткового приладдя; 6) один переносний проектор та аксесуари до нього разом з обґрунтованою кількістю діапозитивів та/або кіноплівок; 7) бінокль; 8) переносні музичні інструменти у кількості не більше двох штук; 9) один переносний звуковідтворювальний пристрій (у тому числі магнітофон, диктофон, програвач компакт-дисків тощо) з обґрунтованою кількістю плівок, платівок, дисків; 10) один переносний радіоприймач; 11) стільникові (мобільні) телефони у кількості не більше двох штук, пейджери; 12) один переносний телевізор; 13) переносні персональні комп'ютери у кількості не більше двох штук і периферійне обладнання та приладдя до них; флеш-карти у кількості не більше трьох штук; 14) одна переносна друкарська машина; 15) калькулятори, електронні книжки у кількості не більше двох штук; 16) індивідуальні вироби медичного призначення для забезпечення життєдіяльності людини та контролю за її станом з ознаками таких, що були в користуванні; 17) звичайні та/або прогулянкові дитячі коляски у кількості, що відповідає кількості дітей, які перетинають кордон разом із громадянином, а у разі відсутності дітей - у кількості не більше однієї штуки; 18) одна інвалідна коляска на кожного інваліда, який перетинає митний кордон України, а у разі відсутності такої особи - у кількості не більше однієї штуки; 19) лікарські засоби, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України; 20) годинники у кількості не більше двох штук; 21) 0,5 літра туалетної води та/або 100 грамів парфумів; 22) спортивне спорядження - велосипед, вудка рибальська, комплект альпіністського спорядження, комплект спорядження для підводного плавання, комплект лиж, комплект тенісних ракеток, дошка для серфінгу, віндсерфінгу, комплект спорядження для гольфу, інше аналогічне спорядження, призначене для використання однією особою; 23) спеціальне дитяче харчування для дітей, хворих на фенілкетонурію або інше захворювання, що потребує спеціального харчування, яке не виробляється (не реалізується) в Україні, що переміщується (пересилається) через митний кордон України в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України; 24) інші товари, призначені для забезпечення повсякденних потреб громадянина, перелік і гранична кількість яких визначаються законами України.

Порядок перетину фізичними особами адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" передбачено ст. 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», відповідно до п.п. 7.1-7.3 якої на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія розділу XII Митного кодексу України з урахуванням положень ст. 9 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» щодо переміщення валютних цінностей.

На фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ "Крим", керуючись нормами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", мають право перетнути адміністративний кордон між ВЕЗ "Крим" та іншою територією України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного ст. 5 Закону України "Про громадянство України" або ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Ст. 8 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» передбачено, що Україна гарантує захист майнових і немайнових прав фізичних та юридичних осіб на території ВЕЗ "Крим" згідно із законами України, у тому числі щодо захисту іноземних інвестицій.

Крім того, суди зазначили, щодо зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на переміщення через адміністративний кордон з материкової частини України на тимчасово окуповану територію АР Крим та в зворотному напрямку особисте майно та особисті речі, що задоволення цих позовних вимог фактично порушить закріплені законом виключні повноваження митних органів щодо здійснення митного контролю та митного огляду, а також зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою Митним кодексом України процедурою, адже законодавством України не передбачено форму та порядок видачі окремим особам дозволу на ввезення та вивезення товарів, переміщення яких заборонено положеннями Постанови Кабінету Міністрів України "Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію" від 16 грудня 2015 року № 1035.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що позивач належним чином не довів наявність порушеного права, наявними у матеріалах справи доказами спростовано протиправність дій відповідача, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі № 806/408/17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед