Справа № 802/1462/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 квітня 2017 р. Справа № 802/1462/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

позивача: ОСОБА_1

без участі представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року по справі №802/1462/16-а за позовом: ОСОБА_1 до: Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №802/1462/16-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року - без змін.

29.11.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаного рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року у справі №802/1462/16-а. В обгрунтування зазначеного заявник посилається на те, що 18.11.2016 на засіданні Вінницького міського суду розглядалась скарга ОСОБА_1 щодо бездіяльності посадових осіб ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві щодо виконання рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004 р., що в додатку до Рішення Європейського суду з прав людини. Під час засідання в місцевому суді ОСОБА_1 був ознайомлений із матеріалами виконавчого провадження з виконання рішення Замостянського суду від 01.03.2004р., в результаті чого заявнику стало відомо, що виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ДАК "Укрресурси" об'єднано у зведене виконавче провадження. Виконавчі провадження закінчені та виконавчі документи направлені до Господарського суду м. Києва, в зв'язку із тим, що розглядається справа про банкрутство останнього. Також, ОСОБА_1 стало відомо про вчинення виконавчих дій, зокрема поновлення виконання рішення в частині зобов'язання ДАК "Укрресурси" видати наказ, який буде співпадати з датою видачі останньому трудової книжки та здійснення повного розрахунку.

В зв'язку із чим, ОСОБА_1 вважає, що поновлення виконавчих дій щодо виконання рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004, що в додатку до Рішення Європейського суду з прав людини є тією нововиявленою обставиною, яка могла вплинути на розгляд справи, а тому просить суд заяву за нововиявленими обставинами задовольнити.

Позивач в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив суд її задовольнити шляхом перегляду справи за нововиявленими обставинами та задовольнити його позовні вимоги. При цьому суду пояснив, що останньому не було відомо про існування постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016, якою засилено ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.07.2016 року, що могло суттєво вплинути на прийняте Вінницьким окружним адміністративним судом рішення від 31.10.2016 року, яке заявник просить переглянути.

Представник Департаменту ДВС Міністерства юстиції України на виклик суду не з'явився та попередньо подав письмові заперечення на заяву ОСОБА_1, в яких посилається на те, що підстави для перегляду постанови від 31.10.2016 року за нововиявленими обставинами відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, суд дійшов висновку розглядати заяву за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи заявника та заперечення відповідача в їх сукупності, суд вважає, що подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належить залишити без задоволення.

Так, відповідно до частини 1 статті 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

За приписами ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, за відомо неправдивих показань свідка, за відомо неправильного висновку експерта, за відомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Отже, наведений у статті 245 КАС України перелік підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є вичерпним.

При цьому за змістом вищевказаної норми процесуального закону під нововиявленими обставинами слід розуміти лише ті обставини, які мають істотне значення для справи, але не могли бути відомі на момент її розгляду адміністративним судом.

Відтак, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 22.05.2015 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами").

Таким чином, на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами беруться до уваги нововиявлені обставини, які раніше не були предметом розгляду, з незалежних від суду та осіб, які беруть участь у розгляді адміністративної справи причин, але вони є суттєвими для можливого їх впливу на результати справи, а також і можливої часткової зміни постанов і ухвал суду, прийнятих раніше, або їх скасування взагалі.

Отже, судове рішення в адміністративній справі може бути переглянуте за нововиявленими обставинами, якщо вони є істотними та існували на час вирішення справи судом, але не були відомі суду і принаймні одній особі, яка брала участь у справі.

Заявник ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року, посилаючись на те, що на час розгляду справи йому не було відомо про те, що поновлено виконавчі дії з приводу виконання рішення Замостянського районного суду від 01.03.2004, що в Додатку до Рішення Європейського суду прав людини та є невід'ємною частиною самого Рішення ЄСПЛ.

В даному ж випадку як на нововиявлену обставину ОСОБА_1 посилається на постанову про поновлення виконавчого провадження від 12.05.2016 року.

Однак, дане виконаче провадження поновлено 12.05.2016 року у виконавчому провадженні №49014939 на виконання рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 25.01.2001 року.

Натомість, як убачається з резолютивної частини позовної заяви від 26.09.2016 року позивач просив суд визнати неправомірною бездіяльність та тяганину Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі №25663/02 в частині невиконання рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004 стосовно стягнення на користь ОСОБА_1 частини коштів невиплаченого боргу.

Щодо посилань позивача на рішення Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016, якою засилено ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.07.2016 року, що могло суттєво вплинути на прийняту Вінницьким окружним адміністративним судом постанову від 31.10.2016 року, то суд зазначає наступне.

Як убачається із постанови від 31.10.2016 у справі №802/1462/16-а, суд відхилив посилання позивача на ухвалу господарського суду м. Києва, як на підставу для виплати коштів на виконання рішення ЄСПЛ, оскільки зі змісту вказаного судового рішення не вбачається, що зазначені суми виникли при невиконанні рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 та, відповідно не встановлено, що ухвала пов"язана з рішенням ЄСПЛ та/або прийнята на його виконання. Тобто, судом надано оцінку поясненням позивача.

Постанова ж Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 прийнята щодо перегляду ухвали господарського суду м. Києва від 28.07.2016 за апеляційною скаргою ліквідатора ДАК "Укрресурси", яка залишена без задоволення, а ухвала - без змін. Відтак, ухвала господарського суду м. Києва не змінена, та, як вже зазначалось судом вище, не є саме тим судовим рішенням, який прийнятий на виконання рішення Замостянського районного суду від 01.03.2004 або стосується рішення ЄСПЛ.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заява позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року у справі №802/1462/16-а є необгрунтованою.

При вирішенні даної заяви суд керується і висновками Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення норм Конвенції при застосуванні національного законодавства.

Так, згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення ЄС є джерелом права.

Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28.11.1999 наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі" (справа "Ryabykh v. Russia" від 24.07.2003). Такі ж висновки відображені і в наступних рішення Європейського суду з прав людини у справах Понамарьов проти України від 3 квітня 2008 року та Христов проти України від 19 лютого 2009 року.

Тобто принцип юридичної визначеності в світлі Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень судів, які вступили в силу, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду уже вирішеної справи.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року у справі №802/1462/16-а, оскільки обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні положень КАС України.

Керуючись ст.ст. 245, 248, 253 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року по справі №802/1462/16-а - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя./підпис/ ОСОБА_2

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: