Справа № 821/238/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/238/17
10 год. 43 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Попкової Ю.П.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання нечинним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області (відповідач), в якому просить визнати нечинним та скасувати наказ Відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області № 2/0/15-17-к від 16.01.2017 "Про звільнення ОСОБА_4."; поновити ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста сектору землеустрою та ринку Відділу Держгеокадастру у Голопрситанському районі Херсонської області, стягнути на користь ОСОБА_4 з Відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.01.2017 по дату постановлення судового рішення. Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем з порушенням вимог трудового законодавства за відсутності правових підстав для звільнення.

Позивач та його представник позовні вимоги в судовому засіданні підтримали, пояснили, що ОСОБА_4 працювала у відділі Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області на посаді головного спеціаліста сектору землеустрою та ринку. З 17.01.17 позивача було звільнено на підставі п.1. ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з ліквідацією Відділу. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки не було запропоновано іншої відповідної посади у створених у складі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області структурних підрозділах (в тому числі у відділі у Голопристанському районі) та Управлінні з контролю за використанням та охороною земель. Позивач посилається на те, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи, це зобов'язання не було виконано відповідачем. Позивач зазначає, що фактично відбулась реорганізація відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі, він втратив статус юридичної особи, а став структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, при цьому завдання новоствореного відділу та повноваження начальника відділу, які не стосуються управлінської функції, залишились незмінними по їх змісту та суті. Представник позивача звертає увагу суду на те, що порядок припинення та утворення юридичних осіб публічного права є відмінним від порядку утворення та припинення юридичних осіб приватного права. У разі ліквідації органу виконавчої влади, держава відповідним актом КМУ передає його завдання та функції новоствореному центральному органу виконавчої влади, забезпечуючи у такий спосіб безперервне виконання функцій держави. В даному випадку відбулась реорганізація відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області у відділ в Голопристанському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з передачею всіх функцій ліквідованого органу новоствореному.

Представник відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області в судовому засіданні проти позову заперечує, просить відмовити у позові з підстав, які вказані в письмових запереченнях. В обґрунтування заперечень зазначив, що на виконання постанови КМУ від 31.08.2016 №581 "Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру", Держгеокадастром видано наказ від 07.11.2016 №290 "Про ліквідацію територіальних органів служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області", Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області виданий наказ від 09.11.16 № 253/0/7-16 «Про ліквідацію територіальних органів Держгеокадастру у Херсонській області», яким ліквідовано відділ Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області як юридичну особу. У зв'язку з цим ОСОБА_4 16.11.16 було попереджено про вивільнення та в подальшому 16.01.2017 звільнено у зв'язку ліквідацією установи у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу». Отже, порядок звільнення позивача було дотримано, тому що відбулась повна ліквідація відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області, що дає право власнику на звільнення працівників. Разом з тим, всі працівники відділу були запрошені 09.12.16 до Головного управління на співбесіду з керівником з метою подальшого переведення до Головного управління Держгеокадастру, проте ОСОБА_4 не прибула на співбесіду, хоч не перебувала на лікарняному. По результатах проведеної співбесіди посада провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Голопристанському, Скадовському та Каланчацькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель була запропонована іншій посадовій особі. Таким чином, вважає, що при звільненні позивача, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також відповідач зазначає, що позивач мав право взяти участь у конкурсі на зайняття вакантних посад в Головному управлінні Держгеокадастру, але відмовився.

Представник 3-ї особи на стороні відповідача без самостійних вимог (Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області) заперечує щодо задоволення адміністративного позову з аналогічних підстав, вважає, що при звільненні ОСОБА_4 були дотримані вимоги чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_4 працювала у відділі Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області на посаді головного спеціаліста сектору землеустрою та ринку.

Згідно постанови КМУ від 31 серпня 2016 р. N 581 «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру і Державного агентства земельних ресурсів, погоджена пропозиція Мінагрополітики і Держгеокадастру стосовно того, що міжрегіональне та міськрайонні управління Служби, управління (відділи) Служби у районі, містах є структурними підрозділами відповідних головних управлінь Держгеокадастру. Держгеокадастром видано наказ від 07.11.2016 №290 "Про ліквідацію територіальних органів служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області", яким наказано ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області, в тому числі в додатку 1 вказано Відділ Держгеокадастру у Голопристанському районі.

11.11.16 відділом Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області був виданий наказ № 31/0/13-16 «Про ліквідацію відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області», яким затверджено склад комісії з ліквідації та план заходів щодо ліквідації відділу.

16.11.16 ОСОБА_4 була письмово попереджена про вивільнення у зв'язку з ліквідацією відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області. В цьому попередженні зазначено, що "... відповідно до п. 2 постанови КМУ від 31.08.16 № 581 у структурі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області створюються відповідні структурні підрозділи (районні, міські, міжрегіональні тощо), крім того, створюється Управління з контролю за використанням та охороною земель. Після затвердження та введення в дію структури та штатного розпису Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Вам можливо буде запропоновано зайняття відповідної посади у цих структурних підрозділах згідно з чинним законодавством (в тому числі за конкурсом). У разі не працевлаштування у Головному управлінні на протязі 2-х місяців, Вас буде звільнено із займаної посади..."

Начальник ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом від 06.12.16 № 23-21-0.2-18887/2-16 доручив керівникам територіальних органів Держгеокадастру прибути особисто та забезпечити прибуття всіх працівників підпорядкованих відділів до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області для участі у співбесіді з начальником Головного управління для вирішення питання подальшого працевлаштування у головному управлінні, згідно з графіком працівники відділу у Голопристанському районі Херсонської області запрошувались на 09.12.16 на 14 год. 00 хвил.

ОСОБА_4 не прибула 09.12.16 на співбесіду. Як зазначено в позовній заяві, та позивачем в судовому засіданні, ОСОБА_4 не мала можливості бути присутньою на співбесіді через погане самопочуття, в підтвердження чого надала довідку КЗ «Цюрупинський центр первинної медико-санітарної допомоги», лікарняний не оформлювала.

30.12.16 Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області отримана заява позивача з проханням призначити її на вільну посаду провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Голопристанському, Скадовському та Каланчацькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель, яке було створено у складі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Про наявність вакантної посади ОСОБА_4 дізналась із сайту Національного агентства України з питань державної служби. На дане звернення ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 25.01.17 за № 13358/0-206/6-17 повідомило позивача про те, що не прибувши на співбесіду 09.12.16, вона таким чином не використала можливість отримати пропозицію по працевлаштуванню, а також про те, що посада, на яку претендує позивач, запропоновано іншій особі ОСОБА_5 після співбесіди з керівником Головного управління Держгеокадастру.

Наказом в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області від 16.01.2017 №2/0/50-17-к ОСОБА_4 звільнено з посади головного спеціаліста відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області відповідно до п.1. ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з ліквідацією Відділу.

Вважаючи таке звільнення незаконним, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Виходячи з приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ ( частина 1 статті 2 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Під час розгляду адміністративних справ, при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються положення, встановлені спеціальними законами. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про державну службу", дія норм законодавства про працю (Кодексу законів про працю України) поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Так, ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" передбачено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Відповідно до ч.3 ст. 87 Закону України "Про державну службу", процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Підставами припинення трудового договору згідно з положеннями п. 4 ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України є, зокрема розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (статті 45).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Верховний Суд України, рішення якого у подібних правовідносинах у відповідності до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для суб'єктів владних повноважень та судів, неодноразово зазначав, що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв'язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з'ясовувати фактичність такої ліквідації (чи не мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: припинено виконання функцій ліквідованого органу чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Верховний Суд України в постановах від 04 березня 2014 року (справа № 21-8а14), від 27 травня 2014 року (справа №21-108а14), від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-484а14) сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Згідно з положеннями ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України утворює, реорганізовує та ліквідовує відповідно до закону міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, діючи в межах коштів, передбачених на утримання органів виконавчої влади. Судом встановлено, що Кабінет Міністрів України постановою від 31.08.2016 №581 "Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" вирішив ліквідувати як юридичні особи публічного права районні в областях територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру і Державного агентства земельних ресурсів. Разом з тим визначено, що міжрегіональні та міськрайонні управління Держгеокадастру є структурними підрозділами відповідних головних управлінь Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Судом досліджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, затверджене наказом Держгеокадастру України від 17.11.16 № 308, Положення про відділ у Голопристанському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, затверджене наказом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 06.01.17 № 5/0/7-17, Положення про відділ Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області, затвердж. наказом Держгеокадастру та зареєстроване 31.07.15. Фактично функції відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області, який був юридичною особою, крім тих, що пов'язані із управлінськими функціями (визначення структури та штатної чисельності відділу) покладені на структурний підрозділ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області - відділ у Голопристанському районі. У зв'язку із створенням у складі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - Управління з контролю за використанням та охороною земель, функції ГУ Держгеокадастру розширені.

Враховуючи що в постанові Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №581 "Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" відсутнє будь-яке обґрунтування щодо відмови держави від виконання завдань та функцій територіальних органів Держгеокадастру або передачі їх іншим органам виконавчої влади, та визначений шлях ліквідації територіальних органів, суд вважає, що в даному випадку відбулась не ліквідація, а реорганізація територіальних органів Держгеокадастру шляхом перетворення - а саме позбавлення останніх статусу юридичних осіб та подальшого функціонування в якості структурних підрозділів обласних управлінь Держгеокадастру. Пр цьому ГУ Держгеокадастру в Херсонській області є правонаступником ліквідованих районних управлінь Держгеокадастру у Херсонській області, про це, зокрема свідчить Положення про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, затверджене наказом Держгеокадастру України від 17.11.16 № 308, штатний розпис, а також той факт, що згідно плану заходів щодо ліквідації територіальних органів Держгеокадастру у Херсонській області, плану заходів щодо ліквідації відділу Дергеокадастру у Голопристанському районі Хесонської області вся документація ліквідованого відділу, ліквідаційний баланс, а також товарно-матеріальні цінності передано до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Крім того, керівництвом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області вчинялись дії по працевлаштуванню працівників всіх районних відділів шляхом переведення їх до обласного управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Статтею 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється способом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їхніх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду. У разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Суд зауважує, що такі зміни в організації виробництва та праці, які відбулись в системі Держгеокадастру, не є підставою для звільнення працівників, якщо не скорочується чисельність працівників або штат. Згідно з частинами другою та третьою статті 36 Кодексу законів про працю України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Інакше кажучи, в разі реорганізації підприємства, установи, організації настає правонаступництво не тільки в частині майна і майнових прав та обов'язків , а й у трудових відносинах.

Таким чином, для розірвання трудового договору на підставі ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" має бути доведено факт скорочення чисельності або штату державних службовців при перетворенні відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області (самостійної юридичної особи) у структурний підрозділ - відділ в Голопристанському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, та факт відсутності можливості запропонувати позивачу іншу рівноцінну посаду державної служби, або іншу роботу (посаду державної служби) у ГУ Держгеокадастрі у Херсонській області.

Судом виявлено, що процедура звільнення позивача не була дотримана.

З матеріалів справи вбачається, що 16.11.16 ОСОБА_4 попереджено про майбутнє вивільнення у зв'язку з ліквідацією відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі, що сторонами не заперечується.

З огляду на те, що при попередженні позивача про наступне вивільнення їй не було запропоновано жодної посади в ГУ Держгеокадастрі у Херсонській області, до якого перейшли функції та повноваження ліквідованого відділу, суд дійшов до висновку, що порядок попередження працівника про майбутнє вивільнення відповідачем не було дотримано. Станом на день попередження був відомий новий штатний розпис ГУ Держгеокадастру, що підтверджується наданим суду штатним розписом станом на 01.10.16. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що в ГУ Держгеокадастрі у Херсонській області були вакантні посади, тому наказами ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 01.12.2016 № 285/0/7-16, від 18.01.17 № 21-07-17 були оголошені конкурси на заміщення вакантних посад категорій Б, В. Про можливість пропонування позивачу рівноцінної посади державної служби або іншої посади державної служби також свідчить той факт, що всім працівникам відділу у Голопристанському районі Держгеокадастру в грудні 2016 року на співбесіді пропонувались посади в ГУ Держгеокадастру у Херсонській області.

Крім того, посада, на яку просила призначити ОСОБА_4 - посада провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Голопристанському, Скадовському та Каланчацькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель, станом на день звільнення 16.01.17 була вакантною, і тільки 18.01.17 наказом № 39/0/50-17-к на цю посаду була призначена ОСОБА_5 в порядку переведення. Представник 3-ї особи в судовому засіданні не пояснив, за яких підстав ОСОБА_5 було надано переважне право при працевлаштуванні, крім тієї обставини, що ОСОБА_5 прибула на співбесіду 09.12.16 з керівником ГУ Держгеокадастру у Херсонській області. Суд звертає увагу як відповідача, так і 3-ї особи на те, що прибуття або неприбуття на співбесіду особи, яка протягом двомісячного терміну попередження про звільнення виявила своє бажання на подальше працевлаштування в інший спосіб (лист позивача від 26.12.16), не відмовлялась від будь-яких посад в ГУ Держгеокадастру, не має суттєвих наслідків для працівника. Чинне законодавство передбачає, що відповідно до вимогст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва i праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією i продуктивністю праці.

Суд також не погоджується і з позицією відповідача та 3-ї особи в частині того, що вжиття заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору внаслідок ліквідації відділу, не є їх обов'язком, враховуючи, що ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах саме з відділом Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області, як з юридичною особою, будь-яких відносин з Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області, так із його структурним підрозділом - відділом в Голопристанському районі Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області у позивача не було. Враховуючи вищевикладену правову позицію суду, у зв'язку з тим, що відбулася фактично реорганізація, а не ліквідація юридичної особи, суд вважає, що у Головне управління Держгеокадастру в Херсонській та відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області є солідарний обов'язок щодо працевлаштування ОСОБА_4. Якщо при цьому відбулось скорочення штатів, чисельності, і саме через цю обставину позивачу не запропонували жодної посади, то суд звертає увагу відповідача та 3-ї особи на недоведеність такого скорочення належними доказами.

Доводи відповідача про наявність права позивача приймати участь у конкурсах на вакантні посади не приймаються до уваги, оскільки відповідно приписами Закону України "Про державну службу" передбачено, що державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов'язкового проведення конкурсу на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Крім того, інші працівники Відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі були переведені у Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області без конкурсу, тому, зазначені доводи відповідача є також безпідставними.

У відповідності до частин 1-2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідачем в ході розгляду справи, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами правомірність звільнення позивача. Водночас, докази подані позивачем, підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог та не були спростовані доводами відповідача та третьої особи.

З огляду на зазначене, враховуючи, що Відділ Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області хоч і знаходиться в стані припинення, але не виключений з Єдиного реєстру підприємств, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення ОСОБА_4 на посаді, з якої її було звільнено, є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Поновленню особа підлягає з часу його незаконного звільнення.

За правилами ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи (у тому числі оплата вимушеного прогулу), провадиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які повинні оплачуватися за середньою заробітною платою. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (п. 8 Порядку № 100). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства.

Що стосується стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то виходячи із зарплати 7784 грн. 32 коп. за листопад, грудень 2016 року, суд стягує з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 11499 грн. 80 коп. за період з 18.01.17 по 19.04.17, виходячи з розрахунку 176 грн. 92 коп. х 65 днів.

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позов.

Керуючись статтями 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Визнати нечинним та скасувати наказ Відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області № 2/0/15-17-к від 16.01.2017 "Про звільнення ОСОБА_4.".

Поновити ОСОБА_4 з 17.01.17 на посаді головного спеціаліста сектору землеустрою та ринку Відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з Відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі Херсонської області середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11499 грн. 80 коп. (одинадцять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять гривень вісімдесят копійок) за період 18.01.2017 по 19.04.17 (включно).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 квітня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 12.3