Справа № 815/6993/13-а
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6993/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів Танцюри К.О., Балан Я.В., Завальнюка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі справу за адміністративним позовом Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси, ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними (недійсними) та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Інститут післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси, ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними (недійсними) та скасування рішення №800 від 29.04.2013р. про застосування фінансових санкцій, рішення ГУПФУ в Одеській області №4719/08 від 11.06.2013р. про результати розгляду скарги та рішення ПФУ № 24595/09-10 від 17.09.2013р. про результати розгляду скарги.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси прийнято рішення від 29.04.2013р. № 800 про застосування фінансових санкцій у розмірі 45 044,81 грн., яке було оскаржено позивачем до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України. Першим заступником ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 11.06.2013р. №4719/08 про результати розгляду скарги, з яким позивач не погодився та 19.06.2013 р. Інститут звернувся з повторною скаргою до Голови правління Пенсійного фонду України через ГУ ПФУ в Одеській області. 10.07.2013р. Інститут отримав лист начальника ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.07.2013р. №5366/08, з повідомленням, що повторну скаргу необхідно було подавати безпосередньо до Пенсійного фонду України або до суду. Таким чином, на думку позивача, повторна скарга від 19.06.2013р., № 247, яка була подана до Пенсійного фонду України через Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області 20.06.2013р. №2904/02, фактично не була відправлена ОСОБА_2 управлінням адресату всупереч п.1. ч.1 ст.6 Закону України "Про засади запобігання та протидію корупції" від 11.06.2009р. Позивач, посилаючись на Порядок розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв платників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 08.10.2010р. № 22-7 зазначив, що скарга Інституту від 12.07.2013р. №270/1 вважається повністю задоволеною на користь Інституту з 08.08.2013р., однак у задоволенні скарги рішенням ПФУ від 17.09.2013р. відмовлено, з порушенням строку розгляду скарги. Разом з тим, позивачем зазначено, що оскільки зазначене рішення прийнято на час дії Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за порушення позивачем п.4 ч. 9 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, приписи якої були виключені у звязку з прийняттям Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове держане соціальне страхування, таке рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси повідомлявся про день та час слухання справи однак у судове засідання не зявився. Разом з тим, у судовому засіданні 22.12.2016р. представник ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши що актом перевірки від 05.03.2013р. було виявлено заниження внесків за тарифом 33,2% у січні - березні та травні серпні 2010 року на загальну суму 22392,01грн. та за тарифом 1-5 % у січні листопаді 2010 року на загальну суму 3827,08грн., чим порушено п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV, у звязку з чим на підставі п.4, ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на момент виникнення правопорушення) відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних фінансових санкцій №800 від 29.04.2013р. Разом з тим, представником відповідача зазначено, що оскільки порушення Інституту було вчинене на час чинності норми Закону, що передбачала відповідальність, управлінням було правомірно застосовано до підприємства фінансові санкції за донарахування сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлявся про день та час слухання справи однак у судове засідання не зявився. Разом з тим, у судовому засіданні 22.12.2016р. представник ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши що не погоджується з посиланням позивача на порушення п.5, п.6.8 Порядку №22-7, оскільки Пенсійним фондом України було прийнято рішення від 06.08.2013р. №20653/09-10 про продовження строку розгляду скарги до 17.09.2013р., а також, оскільки порушення Інституту було вчинено на час чинності норми Закону, що передбачала відповідальність за вказані правопорушення, УПФУ в Приморському районі м.Одеси було правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій.

Представник Пенсійного фонду України повідомлявся про день та час слухання справи, однак у судове засідання не зявився, заперечення на адміністративний позов не надано.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У період з 20.02.2013р. по 05.03.2013р. ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси було проведено позапланову перевірку Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту, щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний Фонду України за період з 01.03.2002р. по 31.12.2012р., а також достовірних відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування за період з 01.01.2000р. по 31.1.20012р., за результатами якої складено акт №106 від 05.03.2013р. (а.с.234-250 т.1)

Під час перевірки встановлено порушення Інститутом п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV, заниження внесків за тарифом 33,2% у січні - березні та травні серпні 2010 року на загальну суму 22392,01грн. та за тарифом 1-5 % у січні листопаді 2010 року на загальну суму 3827,08грн.

Рішенням ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси від 29.04.2013р. №800, на підставі матеріалів документальної перевірки №106 від 05.03.2013р., якою виявлено порушення п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та донараховано 26 219,09грн., накладено на Інститут післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту фінансові санкції у розмірі 45044,81грн.(а.с.10 т.1)

Позивач, не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси від 29.04.2013р. №80 звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України зі скаргою №207 від 21.05.2013р.(а.с.11-12 т.1)

Рішенням ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.06.2013р. №4719/08 скаргу залишено без задоволення, а рішення ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси від 29.04.2013р. №800 - без змін.(а.с.13-15 т.1)

19.06.2013р. Інститут звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області з повторної скаргою №247.(а.с.16-18 т.1)

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.07.2013р. №5366/08 повідомлено про порядок подання зазначеної скарги.(а.с.19 т.1)

12.07.2013р. Інститут звернувся із клопотанням до Голови правління Пенсійного фонду України про поновлення строку розгляду повторної скарги від 19.06.2013р. №247, яка додана до клопотання.(а.с.20-21 т.1)

Рішенням Пенсійного України від 30.08.2013р. №22701/09-10 продовжено строк розгляду скарги Інституту (а.с.22 т.1) та рішенням Пенсійного фонду України від 17.09.2013р. №24595/09-10 залишено без змін рішення УПФУ в Приморському районі м.Одеси від 29.04.2013р. №800.(а.с. 23-24 т.1)

До 01.01.2011р. відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювались Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV, яким визначались платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати, стягнення заборгованості за цими внесками, накладення фінансових санкцій.

Статтею 20 Закону Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено порядок обчислення та сплати страхових внесків. Абзацом першим частини шостої цієї статті встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. У даному випадку базовим звітним періодом є календарний місяць.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч.10 ст.20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування).

Відповідно до п.4 ч.9 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчими органами Пенсійного фонду за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Згідно з ч.14 ст.106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафних санкцій не застосовується.

Із набранням 01.01.2011р. чинності Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування наведена норма була скасована.

Водночас відповідно до абзацу пятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011р., в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011р. не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011р., в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011р. не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за органами Пенсійного фонду збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій за несплату заборгованості зі страхових внесків, яка виникла до 01.01.2011р.

Разом з тим, позивачем не надано до суду жодних доказів спростування встановленого під час перевірки ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси, порушення Інститутом п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV, а саме заниження внесків за тарифом 33,2% у січні - березні та травні серпні 2010 року на загальну суму 22392,01грн. та за тарифом 1-5 % у січні листопаді 2010 року на загальну суму 3827,08грн.

Пунктом 4 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент здійснення правопорушення) встановлено, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції, зокрема, за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Враховуючи викладене та те, що Інститутом післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту порушено п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та те, що за органами Пенсійного фонду збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій за несплату заборгованості зі страхових внесків, яка виникла до 01.01.2011р., суд приходить висновку про правомірність прийняття ОСОБА_1 Пенсійного фонду в Приморському районі м.Одеси рішення № 800 від 29.04.2013р. про застосування фінансових санкцій.

Оскільки суд прийшов до висновку про правомірність прийняття рішення УПФУ в Приморському районі м.Одеси № 800 від 29.04.2013р. про застосування фінансових санкцій та відсутності підстав для його скасування, суд прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Інституту про рішення ГУПФУ в Одеській області №4719/08 від 11.06.2013р. про результати розгляду скарги та рішення ПФУ № 24595/09-10 від 17.09.2013р. про результати розгляду скарги, якими відмовлено у скасуванні рішення №800 від 29.04.2013р.

Крім того, п.5.1. Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв платників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України

08.10.2010 N 22-7(чинного на момент виникнення спірних правовідносин) орган Пенсійного фонду зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, наступних за днем отримання скарги, або протягом строку, продовженого за рішенням органу Пенсійного фонду, на адресу скаржника поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку, про що робиться відмітка в журналі реєстрації скарг. Орган Пенсійного фонду може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги понад строки, визначені в абзаці першому цього пункту, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це скаржника до закінчення двадцятиденного строку.

З урахуванням того, що Пенсійним фондом України було прийнято рішення від 30.08.2013р. №22701/09-10, яким продовжено строк розгляду скарги Інституту, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на порушення строків розгляду скарги на рішення від 29.04.2013р. №800.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що адміністративний позов Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Інституту післядипломної освіти спеціалістів морського і річкового транспорту - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О.Танцюра

Суддя Я.В. Балан

Суддя І.В. Завальнюк