Справа № 2-а-950/08/1570
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 р.Справа № 2-а-950/08/1570

Категорія: 6.6.4Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

Ступакової І.Г.

при секретарі Кирницькій В.О.

з участю: представника Котовської об`єднаної державної податкової інспекції Одеської області Нікітішина Олександра Вікторовича; представників військової частини НОМЕР_1 Балтян Михайла Васильовича та Маслова Олексія Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Котовської об`єднаної державної податкової інспекції Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року у справі за адміністративним позовом Котовської об`єднаної державної податкової інспекції Одеської області до військової частини НОМЕР_1 про стягнення податкового боргу та пені,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2007 року Котовська об`єднана державна податкова інспекція Одеської області (далі Котовська ОДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення податкового боргу з податку з власників транспортних засобів та пені в сумі 103 785, 07 грн. (79 378 грн. податковий борг з податку з власників транспортних засобів; 24 407, 07 грн. пеня за несвоєчасну сплату податку).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що військова частина НОМЕР_1 з 25 вересня 1995 року знаходиться на обліку у Котовській ОДПІ. У порушення пп.3 п.1 ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування" та пп.5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" з 05 жовтня 2001 року не сплачує податок з власників транспортних засобів, у зв`язку з чим, виник податковий борг у вказаному розмірі.

Боржнику направлялись податкові вимоги: перша податкова вимога №1/32 від 05 жовтня 2001 року, друга податкова вимога від 06 листопада 2001 року №2/161. 03 січня 2002 року прийнято рішення про стягнення коштів та продаж активів платника податків в рахунок погашення податкового боргу. З липня 2005 року по лютий 2007 року, Котовська ОДПІ неодноразово зверталася до керівництва військової частини, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, Міністерства оборони України з проханням прийняти заходи, щодо добровільного погашення боргу, проте військова частина не сплачує податковий борг.

Представники відповідача позов не визнали, вказуючи, що військова частина НОМЕР_1 з 2003 року по теперішній час сплачує податки з власників транспортних засобів. При цьому, Котовська ОДПІ обґрунтовує виникнення заборгованості у відповідача податковими вимогами №1/32 від 05 жовтня 2001 року та №2/161 від 16 листопада 2001 року, проте відповідно до рішення Одеського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2002 року, першу податкову вимогу Котовської ОДПІ №1/32 від 05 жовтня 2001 року та другу податкову вимогу №2/161 від 06 листопада 2001 року було визнано недійсними. Інших податкових вимог на адресу військової частини не надходило.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року в задоволенні адміністративного позову Котовської ОДПІ Одеської області про стягнення з військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) податкового боргу з податку з власників транспортних засобів та пені в сумі 103 785, 07 гривен - відмовлено.

В апеляційній скарзі Котовської ОДПІ ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Котовської ОДПІ, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Військова частина НОМЕР_1 була зареєстрована Державним комітетом у справах охорони державного кордону України 08 лютого 1995 року, ідентифікаційний код 14321825, що підтверджується довідкою №39/98 від 15 травня 1998 року про включення до ЄДРПОУ.

В подальшому військова частина НОМЕР_1 була зареєстрована 01 серпня 2003 року, Адміністрацією Державної прикордонної служби України ідентифікаційний код 14321825, що підтверджується довідкою №16/03 від 09 вересня 2003 року про включення до ЄДРПОУ.

На обліку в Котовській ОДПІ військова частина НОМЕР_1 знаходиться з 25 вересня 1995 року, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 20 липня 2007 року №153.

Згідно карток особових рахунків військової частини за період з 2000 року до 31 грудня 2007 року, податковий борг (недоїмка) станом на 19 липня 2007 року становить 214 778, 70 грн.

Зазначена сума не погоджується з позовними вимогами позивача в сумі 103 785, 07 грн.; копію першої податкової вимоги від 05 жовтня 2001 року №1/32 де визначено суму податку з власників транспортних засобів в сумі 50 906 грн. та пеня в сумі 1 244 грн. та копію другої податкової вимоги від 08 травня 2002 року №2/161 де визначено суму податку з власників транспортних засобів в сумі 103 136, 41 грн. та пеня в сумі 1 244 грн.

04 грудня 2002 року Одеським апеляційним господарським судом у справі №17-3-13/02-6526 предметом дослідження були податкові вимоги від 05 жовтня 2001 року №1/32 та від 08 травня 2002 року №2/161, визнані недійсними податкові вимоги та довідку про результати документальної перевірки правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум прибуткового податку з громадян та податку з власників транспортних засобів самохідних машин та механізмів військової частини НОМЕР_1 за період з 01 квітня 2001 року по 31 березня 2004 року та акт №1292 від 29 червня 2004 року про результати документальної перевірки дотримання податкового та валютного законодавства військовою частиною НОМЕР_1 за період з 01 квітня 2001 року по 01 квітня 2004 року, в висновках яких зазначено, що встановлено порушення ст. 2, 3 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", донараховано податку в сумі 14 833, 98 грн., та штрафних санкцій в сумі 5 766 грн. До повернення 7 561, 21 грн.

Військовою частиною НОМЕР_1 сплачено згідно платіжного доручення №583 від 08 липня 2004 року, податок з власників транспортних засобів нарахований згідно акта перевірки №1292 від 29 червня 2004 року в сумі 13 038, 59 грн.

Згідно платіжних доручень, відповідач сплачував податок з власників транспортних засобів:

- №26 від 25 січня 2007 року на суму 36 600 грн. за 4 квартал 2006 року;

- №407 від 26 квітня 2007 року на суму 14 368 грн. за 1 квартал 2007 року;

- №410 від 26 квітня 2007 року на суму 9 795 грн. за 1 квартал 2007 року;

- №685 від 09 липня 2007 року на суму 9 795 грн. за 2 квартал 2007 року;

- №686 від 09 липня 2007 року на суму 14 368 грн. за 2 квартал 2007 року;

- №1034 від 12 жовтня 2007 року на суму 9 795 грн. за 3 квартал 2007 року;

- №1035 від 12 жовтня 2007 року на суму 14 367 грн. за 3 квартал 2007 року;

- №41 від 31 січня 2006 року на суму 13 700 грн. за 4 квартал 2005 року;

- №280 від 13 квітня 2006 року на суму 13 700 грн. за 2 квартал 2006 року;

- №584 від 14 листопада 2006 року на суму 18 500 грн. за 2 квартал 2006 року;

- №895 від 05 жовтня 2006 року на суму 13 700 грн. за 3 квартал 2006 року;

- №240 від 24 березня 2005 року на суму 13 679 грн. за 1 квартал 2005 року;

- №686 від 26 липня 2005 року на суму 13 679 грн. за 2 квартал 2005 року;

- №1005 від 27 жовтня 2005 року на суму 13 800 грн. за 3 квартал 2005 року;

- №348 від 23 квітня 2004 року на суму 17 600 грн. за 4 квартал 2003 року;

- №506 від 21 червня 2004 року на суму 17 205 грн. за 2 квартал 2004 року;

- №584 від 08 липня 2004 року на суму 4 161, 41 грн. за 2 квартал 2004 року;

- №699 від 18 серпня 2004 року на суму 14 058 грн. за 2 квартал 2004 року;

- №908 від 22 жовтня 2004 року на суму 17 614 грн. за 3 квартал 2004 року;

- №1101 від 10 грудня 2004 року на суму 19 400 грн. за 4 квартал 2004 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок суми боргу відповідача є необгрунтованим, а також, з того, що податкові вимоги щодо стягнення цього боргу не направлялись відповідачу, у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст.ст. 6, 15 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

В апеляційній скарзі Котовської ОДПІ Одеської області вказується, що в ході судового засідання безпосередньо представник відповідача не заперечував проти існування податкового боргу в сумі 159 975, 06 грн. і, тому, протилежні висновки суду першої інстанції є помилковими.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.15.1.1 п.15.1, пп.15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" - за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку (пп.15.1.1).

У разі, коли податкове зобов`язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наданих відповідачем розрахунків податку з власників транспортних засобів за 2001 і 2002 року (а.с.138, 139) Котовська ОДПІ направила відповідачу першу податкову вимогу №1/32 від 05 жовтня 2001 року на суму 52 423, 55 грн. та другу податкову вимогу №2/161 від 08 травня 2002 року на суму 104 403 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2002 року ці позовні вимоги визнані недійсними.

Інших податкових вимог апелянт відповідачу не надсилав, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, апелянтом пропущені строки, встановлені вищенаведеними нормами Закону, як для визначенню відповідачу податкового зобов`язання, так і для стягнення податкового боргу.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Котовської об`єднаної державної податкової інспекції Одеської області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: