Справа № 164/1666/16-а,п/с 2-а/164/51/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 р. Справа № 876/381/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Маневицької селищної ради Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.08.2016 року звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача № 6/11 від 12.01.2007 року «Про впорядкування режиму роботи обєктів торгівлі та сфери послуг» та № 6/8 від 10.03.2016 року «Про обмеження режиму роботи обєкту торгівлі - бару «Лотос».

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 14.12.2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 6/11 від 12 січня 2007 року «Про впорядкування режиму роботи обєктів торгівлі та сфери послуг». Визнано протиправним та скасовано пункт 2 рішення Маневицької селищної ради Волинської області № 6/8 від 10 березня 2016 року «Про обмеження режиму роботи обєкту торгівлі бару «Лотос». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Маневицька селищна рада Волинської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Маневицької селищної ради № 6/11 від 12.01.2007 року «Про впорядкування режиму роботи обєктів торгівлі та сфери послуг» встановлено режим роботи торгівельних, ігрових, розважальних закладів та казино всіх форм власності, які розташовані на території селища, до 24 год.

Рішенням Маневицької селищної ради № 6/8 від 10.03.2016 року «Про обмеження режиму роботи обєкту торгівлі бару «Лотос» за систематичні порушення встановленого рішенням селищної ради № 6/11 від 12.01.2007 року режиму роботи, було обмежено режим роботи бару «Лотос» з 10 год. до 22 год. ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, здійснює свою діяльність, реалізуючи в барі «Лотос», що по вул. 100-річчя Маневич, 36 в смт. Маневичі Волинської області, який орендує з 01.01.2016 року, алкогольні напої та тютюнові вироби.

Розпорядженням № 1 «Щодо встановлення графіку роботи бару «Лотос», затвердженим 01.01.2016 року директором бару «Лотос» - позивачем ОСОБА_1, було встановлено графік роботи бару «Лотос» з понеділка по четвер з 10 год. до 2 год., а з пятниці по неділю з 10 год. до 5 год.

Протягом 2015-2016 років працівники бару «Лотос» неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за порушення його режиму роботи, визначеного рішенням Маневицької селищної ради № 6/11 від 12.01.2007 року «Про впорядкування режиму роботи обєктів торгівлі та сфери послуг». Крім того, в ході розгляду справи було встановлено, що згідно додатку до рішення селищної ради № 6/11 від 12.01.2007 року було визначено список закладів громадського харчування на території смт. Маневичі, в якому відсутній бар «Лотос».

Рішенням Маневицької селищної ради № 12/4 від 30.11.2016 року «Про внесення змін до рішення Маневицької селищної ради № 6/11 від 12.01.2007 року «Про впорядкування режиму роботи обєктів торгівлі та сфери послуг» було внесено зміни в пункт 1 рішення селищної ради № 6/11 від 12.01.2007 року та викладено його в наступній редакції: заклади громадського харчування, які знаходяться на території селищної ради, режим роботи цих закладів встановити до 24 год. Відповідно до рішення селищної ради № 6/8 від 10.03.2016 року режим роботи бару «Лотос» обмежено до 22 год. Додаток до рішення селищної ради № 6/11 від 12.01.2007 року, в якому перераховані заклади громадського харчування, вважати таким, що втратив чинність (п. 2 вказаного рішення).

Відповідно до статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно частини 10 статті 59 вказаного Закону України акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Так, підставами для визнання акту органу місцевого самоврядування недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і звязку.

Згідно підпункту 9 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (власні повноваження) належать встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до підпункту 4 пункту «б» статті 30 вказаного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, яким витребувано протокол засідання Маневицької селищної ради №6 від 10.03.2016 року питання «Про обмеження режиму роботи обєкту торгівлі бару «Лотос» слухали на засіданні ради та його підтримали, однак з врахуванням наведених законодавчих норм, вказане питання не належить до повноважень селищної ради, а є віданням виконавчого комітету, який зобовязаний ухвалювати відповідне рішення, адже такі повноваження віднесені до відання лише виконавчого органу селищної ради, якому належать повноваження встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, а також встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Відповідно до пункту 1 Порядку провадження торговельної діяльності та правилами торговельного обслуговування населення на ринку споживчих товарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 15.06.2006 року ці Порядок та правила визначають загальні умови провадження торговельної діяльності суб'єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб-підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України.

Пункт 4 Порядку вказує, що торговельна діяльність регулюється Господарським і Цивільним кодексами України, Законом України «Про захист прав споживачів», іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Згідно пункту 13 Порядку режим роботи торговельного об'єкта та закладу ресторанного господарства, що належать до комунальної власності, встановлюється органами місцевого самоврядування відповідно до законодавства.

Пункт 1.7 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Мінекономіки № 219 від 24.07.2002 року, якими регламентуються основні вимоги щодо роботи субєктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства, - режим роботи торговельного обєкта та закладу ресторанного господарства встановлюється субєктом господарювання самостійно, а у випадках, передбачених законодавством, за погодженням з органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 6, 42 Господарського кодексу України одним із загальних принципів господарювання є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом. Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно статей 18, 23, 31 Господарського кодексу України незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність субєктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими в межах задоволеного судом першої інстанції, в частині щодо рішень № 6/11 від 12.01.2007 року «Про впорядкування режиму роботи обєктів торгівлі та сфери послуг» та № 6/8 від 10.03.2016 року «Про обмеження режиму роботи обєкту торгівлі бару «Лотос», оскільки режим роботи бару «Лотос» прийнятий без його погодження з власником (без попередження субєкта підприємницької діяльності про розгляд питання про встановлення режиму роботи та попередньої пропозиції щодо погодження такого режиму) інших обєктивних доказів на підтвердження протилежного відповідачем не надано. Щодо доводів апелянта про те, що субєкт підприємницької діяльності, в оренді якого перебуває бар «Лотос», уклав договір оренди не з тим власником торгівельного залу, на думку суду таке не може вказувати про порушення, оскільки у даному позові переглядаються рішення органу місцевого самоврядування на відповідність законодавству, встановлення належного власника повинно розглядатися в межах іншого провадження щодо оскарження відповідних укладених договорів.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маневицької селищної ради Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 14.12.2016 року у справі № 164/1666/16-а провадження №2-а/164/51/2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2017 року