Справа № 417/3898/17
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/3898/17
Провадження № 2-а/417/12/17
ПОСТАНОВА

Іменем україни

"28" квітня 2017 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Шкирі В. М., за участі секретаря Лисенко Л.Ю., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора Біловодського віддіду поліції Головного управління національної поліції України ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності,-

встановив:

20.10.2016 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до старшого інспектора Біловодського віддіду поліції Головного управління національної поліції України ОСОБА_3 (далі відповідач) з позовом, в якому просив скасувати постанову серії БР № 405516 винесену відповідачем 11.03.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КупАП та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 11.03.2017, приблизно о 22 год. 00 хв. він з дружиною та сусідкою спілкувався в садку свого домоволодіння, біля будинку стояв автомобіль НОМЕР_1, в цей час підїхали працівники поліції, відповідач почав вимагати предявлення документів, хоча він автомобілем не керував та не порушував Правил дорожнього руху (далі ПДР). Він відмовив, оскільки автомобілем не керував. Згодом відповідач почав вимагати огляду на стан алкогольного спянінні і він погодившись сів до їх автомобіля, доїхавши до центру с.Бондарівка вони зупинили ОСОБА_4 та змусили його засвідчити факт перебування його в стані алкогольного спяніння, після чого відпустили його. Копію постанови від 11.03.2017 він отримав 16.03.2017 поштою.

Вважає оскаржувану постанову незаконною з тих підстав, що розглядаючи справу на місці зупинки тринспортного засобу, інспектор суттєво порушив його права, передбачені 268 КУпАП, не розяснив їх чим позбавив його права заявляти клопотання, представити докази, скористатись правовою допомогою та одразу на місці вчинення правопорушення, якого він не скоював, розглянув справу без законних на те підстав, а він про це і не здогадувався, та зрозумів це тільки тоді коли отримав постанову поштою.

Крім того відповідач грубо порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП, не оголосив посадової особи, яка розглядає справу, не розяснив права, та не склав протоколу, оскільки він заперечував проти того, що ним вчинено правопорушення, що є порушенням інструкції затвердженої наказом МВС № 1376 від 06.11.2015. Крім того позивач вважає відповідач виніс постанову в порушення ст..280 КУпАП керуючись припущеннями, оскільки не зясував чи винен він у правопорушенні, не опитав свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Також вважає, шо справу потрібно було розглянути протягом 15 днів, як те передбачено ст..277 КУпАП, а не на місці, того ж дня.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позові, при цьому не заперечував, що дійсно того дня вживав алкоголь. Представник позивача додав, що відеодоказ, записаний не з пристрою на який здійснювалася фіксація, а з компютеру томі він може бути змонтованим чи штучно зміненим. При цьому він не вказаний як додаток до спірної постанови. Крім того вказує, що в постанові вказано, що порушення вчинено о 22 годині 30 хвилин, тоді як у «свойствах» зазначено, що запис відбувався о 22 годині 21 хвилині та о 22 годині 42 хвилини тому це спростовує факт вчинення позивачем правопорушення о 22.30 годині.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що 11.03.2017 він згідно розстановки нарядів разом з старшим лейтенантом ОСОБА_7 з 20-00 до 08-00 знаходився в автопатрулі за маршрутом патрулювання № 2, що охоплює населені пункти Біловодського району Луганської області до межі Марківського району Луганської області. Приблизно о 22-30 було помічено, як біля кафе, що знаходиться в с.Гармашівка водій сів до автомобіля ВАЗ 21063 з реєстраційним номером Р 9641 ВГ з явними ознаками алкогольного спяніння. Оскільки він (позивач) раніш працював в Марківському відділі міліції то цього водія він впізнав, це був ОСОБА_1, також він знав що ОСОБА_1 живе в с.Бондарівка Марківського району, він зателефонував колегам з Марківського відділу поліції та попередив, що в їх напрямку рухається автомобіль ВАЗ 21063 з реєстраційним номером Р 9641 ВГ та що водій має ознаки спяніння. На межі Марківського та Біловодського районів намагалися зупинити автомобіль проте водій почав тікати, наздогнали його дійсно в с.Бондарівка Марківського району Луганської області, він підїхав до якогось будинку, поставив машину на узбіччі і почав говорити, що автомобілем він не керував, документів не надав.

Діючи, як те передбачено КУпАП він представився, розяснив ОСОБА_1 права передбачені ст..10,63 Конституції України та ст..268 КУпАП та керуючись ч.1 ст.7, 222,245,ч.1 ст.276,278,279,280, відносно ОСОБА_1 за порушення ним п. 2.1,2.5 ПДР ним склав адміністративні матеріали за ч.1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП та у 2 денний строк направлено ОСОБА_1

Крім того пояснив, що фіксація складання постанови відносно ОСОБА_1 здійснювалася за допомогою фотоапарата, який перебуває на балансі відділу поліції, наразі ця інформація відсутня саме на фотоапараті, оскільки ним у відділі користуються всі кому необхідно, а інформація з нього відразу записується на компютер, а вже потім на диск, тому її в будь-якому випадку вже нема на фотоапараті.

Щодо розбіжності в часі вказаної в постанові 22 години 30 хвилин та на відео 22 години 18 хвилин пояснив, що розбіжність незначна та виникнути могла за рахунок того, що коли складалася постанова відносно позивача він глянув на годинник, а він не співпав з часом, що виставлений на фотоапараті. І що це не спростовує факту вчинення позивачем правопорушення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення пояснила суду, що 11.03.2017 десь в обідню пору вона бачила, як сусіди ОСОБА_1 прибирали садок, поряд стояла їх машина лунала музика. Десь ввечері приблизно о 22 годині вона почула гамір , коли поралася на кухні, але вийти відразу вона не могла оскільки консервувала тушонку, згодом вона вийшла і побачила сусідів ОСОБА_1 та поліцейських, які вимагали у ОСОБА_1 документи. Вона підійшла та запитала, що сталося попрохала документи поліцейських, машина ОСОБА_1 стояла на тому ж місці де і в обід і вона думає, що він ніде не їздив того дня.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення пояснив суду, що 11.03.2017 він разом з інспектором Шулікою О.О. на автомобілі ВАЗ 2105 за маршрутом патрулювання №2 , який охоплює вулиці с.Біловодська до с.Новолимарівка, та з с.Новолимарівка до с.Гармашівка, яке закінчується на кордоні з Марківським районом. Патрулюючи в с.Гармашівка вони проїзджали повз кафе, де помітили кілька автомобілів ВАЗ зеленого кольору 2112,2115 та один автомобіль білого кольору - ВАЗ 2106, біля якого був чоловік з ознаками спяніння, він хитався та не міг відчинити замок. Капітан ОСОБА_3 сказав, що він знає цього чоловіка, оскільки раніш працював в Марківському райвідділі міліції, що він живе с.Бондарівка Марківського району і скоріш за все зараз їхатиме додому. Було прийнято рішення звязатися з колегами з Марківського відділу поліції та зупинити водія що водій має ознаки спяніння на кордоні Марківського та Біловодського районів. Поліцейські з с.Марківка приїхали на автомобілі ВАЗ 2109, ВАЗ 2106 вони зупиняли на кордоні двох районів.

Під час зупинки автомобілю, ВАЗ 2106 на поліцейських машинах (ВАЗ 2105, ВАЗ 2109) були включені проблискові мачки, інспектор жезлом подав вказівку зупинитися проте автомобільне зупинився, вони з ОСОБА_3 поїхали за ВАЗ 2106, за ними поїхали і поліцейські з Марківського відділу поліції. Наздогнали ВАЗ 2106 в с.Бондарівка Марківського району Луганської області, він підїхав до городу, з водійського місця вийшов громадянин, якого вони бачили коли він сідав в автомобіль біля кафе в с.Гармашівка, на пасажирському сидінні сиділа жінка з бокалом рідини схожим на пиво. ОСОБА_3С попрохав водія на підставі п.2.1 ПДР надати документи, при чому неодноразово, при цьому було помітно, явні ознаки спяніння ОСОБА_1 Документів ОСОБА_1М так і не надав. Згодом підійшла особа жіночої статі і стала вимагати мої документи. Відпустили ОСОБА_1 після того, як знайшли свідків, які б засвідчили його відмову від підпису протоколу та постанови, це були чоловіки один на скутері їхав інший на авто ВАЗ 2108 чи 2109.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення пояснив суду, що 11.03.2017 він разом з інспектором Драголою О.В. ніс службу з забезпечення безпеки дорожнього руху в с.Бондарівка Марківського району до межі Біловодського району. Був дзвінок ОСОБА_3, під час якого він повідомив, що вони відпрацьовують безпеки дорожнього руху на території Біловодського району та ними було помічено, як біля кафе, що в с.Гармашівка водій випивший сів за кермо та що він буде їхати в напрямку Марківського району, просили їм допомогти. Зустрілися екіпажі на кордоні Марківського та Біловодського районів. Коли водію ВАЗ 2106 білого кольору було подано знак зупинитися, водій проігнорував вимогу та продовжив рух, при цьому за рахунок проблискових маячків було видно, що за кермом особа чоловічої статі, першими за ним поїхали поліцейські з Біловодського району, а вони за ними. Водій зупинився на узбіччі, зїхавши з дороги. Вони зупинилися приблизно за 10 м. від ВАЗ 2106, під час розгляду справи він чув, як ОСОБА_3 розяснював ОСОБА_1 права та обовзки, розяснював в чому суть правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення пояснив суду, що 11.03.2017 він разом з інспектором Величко Є.В. ніс службу з забезпечення безпеки дорожнього руху, зідзвонившись приблизно о 22 годині 30 хвилин з поліцейськими Біловодського району вирішили разом відпрацювати на межі двох районів - Марківського та Біловодського, вони були на ВАЗ 21093 а Біловодський патруль на ВАЗ 2105, зустрівшись на автомобілях включили проблискові маячки. З боку Біловодського району рухався автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору, ОСОБА_10 подав водію знак зупинитися, водій вимогу не виконав та не зупинився. За ВАЗ 2106 поліцейські з Біловодська поїхали раніше, вони з ОСОБА_10 згодом, але авто було в полі їх зору. Коли ВАЗ 2106 зупинився він бачив, за кермом чоловіка, згодом чув, як ОСОБА_3 просить надати водія документи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи встановив наступні правовідносини.

11.03.2017 старшим інспектором Біловодського віддіду поліції Головного управління національної поліції України ОСОБА_3 винесено постанову серії БР № 405516 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що 11.03.2017 о 22 годині 30 хвилин він в с.Бондарівка Марківського району по вул..Леніна керував автомобілем НОМЕР_2 не маючи при собі для предявлення посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційних документів, за на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № 136275 ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_3 світло бежевого кольору належить ОСОБА_11 (а.с.6)

Згідно Картки маршруту патрулювання , несення служби №2 Біловодського ВП ГУНП в Луганській області друга зміна починається о 18-00 та закінчується о 06-00, при цьому з 20-30 до 22-30 патрулювання відбувається в с.Новолимарівка с.Гармашівка (а.с.38)

Згідно відомостей обліку роботи по нагляду за дорожнім рухом старшого інспектора Шуліки О.С. та інспектора Пуговкіна А.А. 11.03.2017 вони несли службу з 18-00 до 06-00 за маршрутом № 2 (а.с.39-40)

Згідно довідки на балансі Біловодського ВП ГУ НП в Луганській області знаходиться цифровий фотоапарат під інвентарним номером 11300046, яким користуються в тому числі і співробітники, по нагляду за дорожнім рухом, при виконанні службових обовязків (а.с.37)

З дослідженого в судовому засіданні відео запису, який долучено відповідачем вбачається, що інспектор просить надати йому для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи, ОСОБА_1 вказує, що при ньому документів не має , бо він не керував автомобілем. ОСОБА_3 розяснює ОСОБА_1 права передбачені ст..10,63 Конституці України та ст..268 КУпАП та про можливість оскарження його дій.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких виник спір, у якому позивач, не погодився із рішенням субєкта владних повноважень в особі старшого інспектора Біловодського віддіду поліції Головного управління національної поліції України ОСОБА_3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка, дослідивши письмові дакази та на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правила ч.1 п. 3 ст. 288 КУпАП гарантують позивачу право на оскарження рішення відповідача у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Згідно з ч.2,3 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом -КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (п. 1 ч.3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП, - суд повинен при розгляді вказаного позову перевірити законність і обґрунтованість винесеної постанови і прийняти одне з таких рішень: 1) залишити постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд; 3) скасувати постанову і закрити справу; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Перевіряючи чи прийнята постанова в справі про адміністративне правопорушення (серія БР № 405516) від 11 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1М до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.126 КУпАП у спосіб, що передбачений Конституцієюта законами України суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП в даному випадку необхідно було встановити, чи дійсно ОСОБА_1 допустив порушення п.2.1 ПДР України, а також чи надав він для перевірки необхідні документи та чи зобовязаний він був їх предявити у ситуації, що склалася та чи необхідно було в такому випадку скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

При цьому представник позивача вказав, що відеодоказ є неоригінальним, а тому є неналежним доказом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Дані статті не суперечать одна одній.

Отже, суд визнає відеодоказ належним та допустимим, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він записаний на диск 11.03.2017 змін та редагувань не мав, а відповідач пояснив, що фіксування відбувалося за допомогою фотоапарату, який перебуває на балансі відділу поліції та оскільки ним користуються за необхідності всі кому необхідно, інформація з нього відразу записується на компютер, а вже потім на диск, тому її в будь-якому випадку вже нема на фотоапараті.

Щодо події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п. а, б п.2.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі-ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб

Крім того, абзацом 2 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що, зокрема, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що 11.03.2017 він дійсно не надав вказаних документів поліцейському, оскільки того дня не керував автомобілем тому не зобовязаний був їх надавати.

Проте це спростовано в судовому засіданні поясненнями відповідача та показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з яких вбачається, шо 11.03.2017 приблизно об 22 годині 30 хвилин саме ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2. При цьому суд не вбачає підстав для того щоб віднестися до цих свідчень критично, оскільки вони є заінтересованими в справі, як вказував представник позивача, оскільки свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Посилання представника позивача на те, що покази свідків містять суперечності є необґрунтованими, оскільки вони узгоджуються з письмовими та відодоказами, розбіжності лише в дрібних деталях.

Свідчення свідка Кузнєцової суд приймає до уваги, проте вони не містять доказів того що о 22 годині 30 хвилин позивач не керував автомобілем, оскільки вона вказала, що бачила як в обід його туди поставили, а ввечері вона вийшла з будинку вже коли був гамір, і то не відразу, а лише закінчивши консервування, сам факт того, що автомобіль стояв там же де і в обід не свідчить про те що ОСОБА_1 ним не керував.

А пояснення ОСОБА_1 суд сприймає як спосіб ухилитися від відповідальності.

Частиною прешою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Як встановлено судом позивач керуючи транспортним засобом, що рухався з Біловодського району Луганської області зупинявся поліцейським саме на межі Марківського та Біловодських районів, проте проігнорував вимогу про зупинку, та не зупинився, а коли автомобіль зупинився самостійно в с.Бондарівка Марківського району Луганської області водій ОСОБА_1 не предявив посвідчення водія для перевірки та реєстраційного документу на ТЗ, що повністю охоплюється диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП.

Розбіжність у часі що вказаний в постанові - 22 години 30 хвилин та на відео фіксації 22 години 21 хвилині пояснені відповідачем, суд вважає що така розбіжність є несуттєвою ( 9 хвилин) і могла виникнути внаслідок тих обставин, що вказав відповідач ( час на годиннику та фотоапараті не був синхронним) та та не спростовує факту вчиненн позивачем правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП

Щодо необхідності складення в даному випадку протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

За загальними правилами, щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення складається протокол, проте ст..258 КУпАп передбачено випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Та ч.2 ст.268 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У цьому випадку, упоовноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Проте і з цього правила є винятки, які закріплено в ч.5 ст.268 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогостаттею 1853цього Кодексута правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.Цей протоколє додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином складання протоколу за ч.1 ст.126 КУпАП не потрібно, оскільки дане правопорушення міститься в Главі 10 який має назву «Адміністративні правопорушення на транспорті в галузі шляхового господарства і звязку» та відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Щодо місця та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, пята, шоста статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП протокол не складається на підставі ч.2 ст.268 КУпАП.

При цьому ч.4 ст.268 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 почав керувати автомобілем ВАЗ 2106 від кафе в с.Гармашівка Біловодського району Луганської області , а зупинився добровільно лише в с.Бондарівка Марківського району Луганської області тобто вчинив правопорушення в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Біловодського ВП ГУ НП в Луганській області, враховуючи висновки Конституційного Суду України, суд спростовує доводи позивача та його представника стосовно того, що справа повинна розглядатись за адресою, де розташований відділ поліції та протягом 15 днів.

Віповідно до ст..279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Оголошує прийняте рішення по справі.

Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поліцейський ОСОБА_12 цих вимог дотримався, справу розглянуто в присутності позивача про це свідчить відеозапис, який долучив відповідач, це засвідчили і свідки ОСОБА_10Ю та ОСОБА_9 бо вони чули, що інспектор справу розглядав, права передбачені ст..268 КУпАП розяснював, крім того з відеозапису встановлено, що було розяснено ще й права передбачені ст..10,63 Конституції України, та можливість оскарження дій поліцейського в суді при цьому інспектор наклав єдино можливе стягнення передбачене санкцією ч.1 ст.126 КУпАП в виді штрафу 425 грн.

При цьому з відеозапису не вбачається, що позивач заявляв, якісь клопотання чи то про відкладення розгляду справи чи то про бажання залучити захисника для захисту його прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не допущено порушень при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно дост. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 11, 7, 18, 69, 70, 71, 86, 159, 161-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст.9, ч.1 ст.126, 222, 247, 251, 258, 280,283, 288,293 в п.2 ч.1 ст.293 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого інспектора Біловодського віддіду поліції Головного управління національної поліції України ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності ч.1 ст.126 КУпАП відмовити повністю.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановленоКАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленогоКАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.М.Шкиря