Справа № 805/1393/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 квітня 2017 р. Справа № 805/1393/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тарасенка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Покровськ Донецької області до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Первинна профспілкова організація структурного підрозділу «Станція Красноармійськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; Головний технічний інспектор праці Ради профспілки залізничних транспортних будівельників України в Краснолиманській дорожній профспілковій організації ОСОБА_1; ОСОБА_2 про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві, зобовязання створити комісію та провести повторне спеціальне розслідування,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Покровськ Донецької області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Первинна профспілкова організація структурного підрозділу «Станція Красноармійськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; Головний технічний інспектор праці Ради профспілки залізничних транспортних будівельників України в Краснолиманській дорожній профспілковій організації ОСОБА_1; ОСОБА_2 про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві, зобовязання створити комісію та провести повторне спеціальне розслідування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 квітня 2016 року стався нещасний випадок зі складачем поїздів регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_2. Відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 25.04.2016 року № 411 була створена комісія зі спеціального розслідування цього нещасного випадку на виробництві. Комісією встановлено, що на момент нещасного випадку, ОСОБА_2 знаходився на робочому місці та виконував свої обовязки складача поїздів, згідно робочої інструкції № 102, затвердженої начальником станції Красноармійськ від 20.10.2011 року.

За результатами розслідування даного нещасного випадку комісія зі спеціального розслідування дійшла висновку, що даний нещасний випадок повязаний з виробництвом. По даному нещасному випадку складено Акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом за формою Н-1 № 1 від 14.02.2016 року. Позивач вважає вказаний акт таким, що підлягає скасуванню, адже він складений формально та з істотними порушеннями чинного законодавства.

Представник позивача зявився до судового засідання.

Представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі. Просив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Третя особа ОСОБА_1 через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Третя особа ОСОБА_2 через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Інші треті особи до судового засідання не зявились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративний судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Так, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку розглянути питання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що зазначену адміністративну справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, позивачем не враховано, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права.

Слід зазначити, що за своєю правовою природою оскаржуваний позивачем ОСОБА_3 форми Н-1, складений відповідачем, не є актом індивідуальної дії та не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 234 Цивільно-процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Оскільки оскаржуваний акт відповідача фактично свідчить про встановлення факту нещасного випадку, не повязаного з виробництвом, підтвердження та / або спростування цього факту в подальшому належить до юрисдикції місцевих загальних судів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом першим частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваємий Акт складено спеціальною комісією з розслідування нещасного випадку, утвореною роботодавцем, до складу якої увійшли не лише представники органів державної влади. При цьому вказана комісія не здійснювала владні управлінські функції на соснові законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві та склала відповідний акт, тому він не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 156, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Покровськ Донецької області до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Первинна профспілкова організація структурного підрозділу «Станція Красноармійськ» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; Головний технічний інспектор праці Ради профспілки залізничних транспортних будівельників України в Краснолиманській дорожній профспілковій організації ОСОБА_1; ОСОБА_2 про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві, зобовязання створити комісію та провести повторне спеціальне розслідування закрити.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Тарасенко І.М.