Справа № 802/260/17-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/260/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

20 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Клюси Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області (ГУНП України у Вінницькій області) в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, щодо відмови у прийнятті та не подання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви, висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами, які додані до заяви, ОСОБА_2;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви ОСОБА_2 подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_2, у зв'язку із встановленням йому III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

21 лютого 2017 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв постанову про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому представник відповідача апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Позивач та його представник про задоволення апеляційної скарги заперечили, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши суддю -доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 25 травня 2016 року ОСОБА_2, інспектора відділу поліції Калинівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області, майора поліції, було звільнено зі служби в запас Збройних Сил України за п.2 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №564793 від 15.06.2016 року, позивачу встановлена III група інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ).

Так, 12 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ НП у Вінницькій області із заявою із додатками, в якій просив призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, в зв'язку з встановленням йому інвалідності, що пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 14 листопада 2016 року за №2274/05/29-16 ОСОБА_2 повідомлено про необхідність надання до УФЗБО ГУ НП у Вінницькій області пакету документів, визначених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 року, а саме: оригінал довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності.

У подальшому, 08 грудня 2016 року позивач повторно звернувся до ГУ НП у Вінницькій області із заявою з додатками про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, в зв'язку з встановленням йому інвалідності, однак листом №36/05/29-17 від 13.01.2017 року відповідач повідомив ОСОБА_2, що зазначений у попередній відповіді недолік ним не виправлено. Крім того, зазначено, що в даних правовідносинах не може бути застосовано положення Закону України "Про міліцію", оскільки на момент надходження даної заяви Закон України "Про міліцію" втратив чинність.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (Закон №565) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", Кабінет Міністрів України постановою №850 від 21.10.2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (Порядок №850).

Так, п. 1 Порядку №850 встановлює порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями пп. 2 п. 2 Порядку №850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

При цьому, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02 липня 2015 року (Закон №580).

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 97 Закону №580-VІІІ, одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до ч. 2 статті 97 Закону №580-VІІІ, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 100 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога призначається і виплачується за останнім місцем проходження служби поліцейським.

Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293) затверджені Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (Порядок № 4).

Пункт 1 Порядку №4 визначено, що цей Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Підпунктом 4 пункту 5 Порядку № 4 визначено, що значення термінів, що визначають випадки, за якими призначаються одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивача звільнено зі служби в Національній поліції 25 травня 2016 року, тобто останнім місцем проходження служби позивачем є орган Національної поліції.

Також, судом першої інстанції встановлено, що в червні 2016 року позивача було обстежено Вінницьким обласним центром МСЕК №1 та встановлено йому ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою серії 12 ААА № 564793 від 15 червня 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_2 встановлена ІІІ група інвалідності після проходженням служби в Національній поліції на посаді інспектора відділу поліції Калинівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області.

Враховуючи викладене вище, позивач при зверненні до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо виплати одноразової грошової допомоги повинен був керуватись Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 та звертатись з пакетом документів, визначених у даному Порядку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відмовляючи у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі поданих позивачем відповідно до Порядку №850 пакету документів діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, оскільки позивачу потрібно було звернутись до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на умовах та з переліком документів, визначених Порядком № 4.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач відповідно до ст. 71 КАС України навів підтверджуючі докази правомірності своїх дій тим самим спростував доводи позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області задовольнити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 квітня 2017 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Сапальова Т.В.