Справа № 607/8931/16-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р. №876/4026/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Андрушківа І.Я.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

та її представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року у справі за її позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

16.08.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - ОУПФ) в якому просила: визнати протиправними дії ОУПФ щодо відмови у призначенні їй пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити, здійснити нарахування і виплатити з 29.12.2015 позивачу пенсію за вислугу років.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року заявлений позов в частині позовних вимог з 29.12.2015 по 15.02.2016 залишено без розгляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою її оскаржила позивач, яка покликаючись на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити її позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що 29.12.2015 вона звернулась до ОУПФ із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років. Така заява була розглянута відповідачем 24.03.2016, тобто про порушення своїх прав позивач дізналася лише після розгляду заяви та оголошення їй відмови у призначенні пенсії. На думку ОСОБА_1, у разі коли б подана нею заява про призначення пенсії була задоволена, то пенсія мала бути їй призначена з дня звернення до ОУПФ (29.12.2015). З урахуванням цього, позивач зазначає, що початок строку звернення до суду потрібно рахувати з 24.03.2017 по 24.09.2017.

ОУПФ в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду без поважних причин, а відтак слід застосувати наслідки передбачені ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та нормам процесуального права з таких міркувань.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 КАС, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, згідно з ч.1 ст.99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

В силу вимог ч.2 ст.99 КАС (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із вищенаведеного слідує, що законодавець чітко передбачив можливість особи в шестимісячний строк звернутися до суду, якщо вона вважає, що її права, свободи чи інтереси порушені. Водночас зазначений строк обраховується з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення таких.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки стосовно призначення пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали особі реалізувати право на своєчасне звернення до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

З матеріалів справи видно, що 16.08.2016 (а.с.1) позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила задовольнити її позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій з 29.12.2015, а отже пропустила встановлений ч.2 ст.99 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

Заявляючи таким чином вимоги, позивач не врахувала того, що 29.12.2015 відповідач жодних протиправних дій, які б порушували її права та інтереси не вчиняв. Відносини між сторонами почали вважатися спірними лише після відмови у задоволенні заяви про призначення пенсії за вислугу років.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо залишення позову ОСОБА_1 в частині з 29.12.2015 по 15.02.2016 без розгляду.

У відповідності до ст.100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Апеляційний суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Апелянтом не зазначено обґрунтованих причин пропущення строку звернення до адміністративного суду, та не надано доказів на підтвердження того, що існували певні об'єктивні перешкоди для звернення до адміністративного суду у встановлений ч.2 ст.99 КАС строк.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 24 квітня 2017 року.