Справа № 203/502/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/502/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Дніпрі, інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що постановою від 02.02.2017 року, винесеної інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі ОСОБА_2, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за фактом порушення вимог п.2.9 ПДР України користування мобільним телефоном під час руху транспортного засобу. Вважав вказану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки винесена за відсутності доказів його вини у вчиненні правопорушення, безпосередньо на місці вчинення, без розяснення та з порушенням прав, визначених ст.268 КУпАП. В звязку з цим, позивач просив визнати протиправними дії інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, визнати протиправною та скасувати постанову від 02.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в призначені судові засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції в м.Дніпрі в свої поясненнях під час судового засідання 04.04.2017 року та в письмових запереченнях просила відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваної постанови. В наступні судові засідання представник вказаного відповідача не зявився, про причини своєї неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи, викладені в письмових запереченнях відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі ОСОБА_2 від 02.02.2017 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за порушення вимог п.2.9 «д» ПДР України, за фактом користування засобами звязку, а саме: мобільним телефоном, тримаючи його в руці, під час керування транспортним засобом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно п.п.«д» п.2.9 ПДР України водієві заборонено під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Заперечуючи проти правомірності оскаржуваної постанови від 02.02.2017 року позивач посилався на те, що розмова по мобільному телефону ним здійснювалась під час зупинки транспортного засобу та посилався на відсутність доказів щодо тримання телефону в руці та розмов по ньому під час керування.

Під час розгляду справи стороною відповідача не надано доказів щодо фіксування безпосередньо факту вчинення адміністративного правопорушення та представник відповідача посилався на те, що вказаний відеозапис з відео реєстратора на патрульному автомобілі на момент розгляду справи не залишився за закінченням терміну зберігання.

Разом з тим, з наданого представником Управління патрульної поліції в м.Дніпрі відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції оглянутого в судовому засіданні вбачається, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу та повідомлення інспектором поліції про причини зупинки, позивач на питання «Чому порушуєте?» не заперечував факту розмови по мобільному телефону під час руху транспортного засобу, посилаючись на те, що йому терміново необхідно було відповісти на дзвінок вагітної дружини, що він сказав лише два слова та пересвідчився про відсутність інших транспортних засобів для яких міг би створити небезпеку. В подальшому після повідомлення інспектором, що відносно нього буде винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач змінив свою позицію та почав вимагати надання доказів факту вчинення ним адміністративного правопорушення, не спростовуючи при цьому факту розмови по телефону під час керування та не наводячи інших обставин та заперечень щодо цього факту.

Вказаний відеозапис суд вважає належним та допустимим доказом та таким, що в достатній мірі підтверджує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Також з відеозапису вбачається, що перед винесенням постанови інспектором поліції позивачу було повідомлено про причини зупинки, розяснено його права, передбачені законом, зокрема і ст.268 КУпАП, розяснено норми закону, які передбачають відповідальність за даний вид правопорушення, санкцію ч.2 ст.122 КУпАП, порядок набрання чинності та оскарження постанови, право на її оскарження в судовому порядку.

А тому, суд також вважає безпідставними доводи позовної заяви в частині недотримання відповідачем вимог закону при винесенні постанови щодо розяснення позивачу його прав.

Що стосується доводів позовної заяви в частині незаконного винесення постанови на місці вчиненого правопорушення, з посиланням на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року, суд враховує наступне.

Дійсно відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 визначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, зміни до ст.258 КУпАП, внесені Законом України від 14.07.2015 року №596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху», в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч.4 ст.258 цього Кодексу щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місті вчинення правопорушення, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вказане рішення Конституційного Суду України. Відповідно зазначені зміни і не були предметом розгляду Конституційним Судом України у справі №1-11/2015, а тому і висновки, викладені в останній, на них розповсюджуватись не можуть.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем правомірно, з дотриманням вимог КУпАП, а заявлений позивачем позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7,9,245,247,256,280,283,288,293 КУпАП, ст.ст.11,71,159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Дніпрі, інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м.Дніпрі ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак