Справа № 154/3237/16,2-а/154/184/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 квітня 2017 року№ 876/3642/17

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Довга О. І., перевіривши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області на постанову ОСОБА_1 - Волинського міського суду Волинської області від 12.12.2016р. у справі №154/3237/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 грудня 2016 року задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1.

Не погодившись із даною постановою, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету подало Володимир-Волинської міської ради Волинської області апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано термін 30 днів з моменту отримання даної ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію ухвали судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року відповідач отримав 23 березня 2017 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

03 квітня 2017 року Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування клопотання, покликаючись на норми Цивільного процесуального кодексу України, відповідач зазначає, що з 01 січня 2017 року, відповідно до змін, внесених Верховною Радою України до Закону України "Про судовий збір", органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення звільнені від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Відтак, відповідач переконаний, що викладена ним обставина є поважною причиною для поновлення строку для подання апеляційної скарги.

Суд вважає таке клопотання необгрунтованим, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ч.3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак, після усунення обставин, які були підставою для повернення апеляційної скарги, її може бути подано повторно. При цьому, у випадку повторного подання апеляційної скарги, до неї застосовуються ті ж вимоги, що у випадку первинного оскарження, у тому числі й дотримання строків на подання апеляційної скарги.

Поряд з цим, суд переконаний в тому, що скаржник, у випадку повернення первісної апеляційної скарги, повинен вживати невідкладних заходів щодо усунення недоліків, які стали причиною повернення останньої.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, суд наголошує на тому, що своєчасність фінансування органів державної влади та їх видатків є безпосереднім обовязком держави. При цьому, суд не визнає відсутність коштів для сплати судового збору як поважну причину для поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у рішенні Європейського суду з справ людини у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначає, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

У даній справі відповідач просить не екстраординарного перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду в порядку нагляду чи за нововиявленими обставинами, а відновлення провадження через значний період часу шляхом поновлення строку на ординарне апеляційне оскарження. Європейський суд з прав людини у згаданому абзацом вище рішенні також зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Вивчаючи матеріали справи, суд також встановив, що відповідачу було надано достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги під час первинного оскарження судового рішення, однак такий жодних заходів не вживав, відтак на усунення недоліків не спромігся.

Суд також наголошує на значному розриві в часі між первинним та повторним поданням апеляційної скарги.

Покликання відповідача на зміни, внесені Верховною Радою України, до Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення як на підставу для поновлення строку оскарження судового рішення, суд розцінює як абсолютно необґрунтовані та як недобросовісне використання права на оскарження судового рішення за рахунок встановлених Законом України "Про судовий збір" пільг щодо звільнення від сплати судового збору.

Суд вважає за нкобхідне також наголосити на тому, що даний спір є адміністративним та розглядається відповідно до порядку встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Разом з тим, апелянт, обгрунтовуючи доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, помилково покликається на норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи ту обставину, що станом на 31 березня 2017 вимоги ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року апелянт не виконав та не усунув недоліки апеляційної скарги суд прийшов до висновку, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 189 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області на постанову ОСОБА_1 - Волинського міського суду Волинської області від 12.12.2016 року у справі №154/3237/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про про визнання дій протиправними.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду.

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_3