Справа № 311/3597/16-а
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 311/3597/16-а
Провадження 2-а/311/7/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі - Осінцевій Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР №579469 в справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року,

В С Т А Н О В И В :

21.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР №579469 в справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що постановою серії АР №579469 в справі про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2016 року інспектором роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжя ДПП ОСОБА_4 було притягнуто його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень. З даної постанови вбачається, що він 08 грудня 2016 року о 15 годині 30 хвилин, в місті Запоріжжя на пр.Соборний, 35, керуючи транспортним засобом ВАЗ 32108, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги правил 17.1. Правил дорожнього руху України. Вважає винесену відносно нього постанову в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованою, оскільки безпосередньо до контакту з відповідачем він здійснював висадку пасажира ОСОБА_5 та висновки інспектора ДПС щодо його вини вважає незаконними, оскільки відповідач не врахував наведені ним доводи невинуватості і не навів доказів його вини, тому вважає постанову в справі про адміністративне правопорушення інспектора Шелудька В.О. такою, що не відповідає вимогам Закону і прийнятою з порушеннями процесуальних норм, та за таких умов винесена інспектором постанова підлягає скасуванню, тому він вимушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, які виразилися у незаконному притягненні його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності на підставі постанови АР №579469 по справі про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2016 року та скасувати постанову серії АР №579469 по справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити за підставами, викладеними в уточненій позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адміністративний позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 за підставами, викладеними в уточненій позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомлено, про день та час розгляду справи було повідомлено своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, попередньо надано клопотання про перебування відповідача у відрядженні з метою охорони громадського порядку у м.Києві (а.с.29,51).

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової повістки, про причини неявки суду не повідомлено, проте на адресу суду надіслані письмові заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1, в яких представник відповідача зазначає, що враховуючи пояснення інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжі ОСОБА_6 та інспектора Шелудько В.О., який виносив оскаржувану постанову, 08.12.2016 року, на маршруті патрулювання ними було візуально виявлено автомобіль "ВАЗ 2108", державний номерний знак НОМЕР_2, який здійснив стоянку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.17.1 Правил дорожнього руху України. Оскільки правопорушення мало місце, було прийнято рішення про зупинку службового автомобіля "TOYOTA PRIUS", для встановлення всіх фактичних обставин по справі. Вийшовши зі службового автомобіля "TOYOTA PRIUS", підійшовши до транспортного засобу, за кермом якого знаходився позивач, була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, а також згідно з пунктом 17.2 Правил дорожнього руху України наголошується, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для руху маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Оскільки на проспекті Соборному м.Запоріжжжя, біля будинку № 35 (де і була винесена постанова) відсутня переривчаста лінія дорожньої розмітки, що дозволяє заїзд та зупинку для посадки та висадки пасажирів на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, тому позивачем було свідомо порушено пункт 17.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 сг.122 КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення. З огляду на викладене представник відповідача вважає, що оскаржувана позивачем постанова серія АР № 579469 від 08 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП відносно нього винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає. Також зазначає, що в матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення, наявні докази скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_1 та оскільки постанова була винесена інспектором Шелудько В.О. з дотриманням вимог законодавства, представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с.39-43,51).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується в цілях виховання особи, яка скоїла адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення у суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно ст.288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП. При розгляді скарги відповідно до ст.293 КУпАП перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і може бути прийняте рішення про скасування постанови і закриття справи та згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України на спори фізичних осіб із субєктами владних помножень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) поширюється компетенція адміністративних судів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих функцій.

У відповідності до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показів свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР №579469 в справі про адміністративне правопорушення, винесеної 08 грудня 2016 року інспектором роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжя ДПП ОСОБА_4, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

З даної постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 08 грудня 2016 року о 15 годині 30 хвилин, в місті Запоріжжя на проспекті Соборний, 35, керуючи транспортним засобом ВАЗ 32108, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги правил 17.1. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП, другий примірник якої міститься в матеріалах справи (а.с.3).

В письмових поясненнях до вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 579469 позивач ОСОБА_1 зазначав, що з постановою не згоден, протокол не складався та на руки він його не отримував (а.с.4).

Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача та його представника, повно та всебічно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, оглянувши носій інформації з відеофіксацією подій за предметом позову, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає дії інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжя ДПП ОСОБА_4 законними та правомірними, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частина 3 ст.122 КУпАП, за якою притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбачає адміністративну відповідальність за ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно п. 15.2 ПД РУкраїни за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно до п.17.1 ПД РУкраїни, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п.15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами п.п.9.9-9.11 цих Правил.

Таким чином, у певних випадках зупинка дозволяється поза спеціально відведених місць чи узбіч. Разом із тим, водій повинен виконувати вимоги Правил, якими заборонено здійснення стоянки чи зупинки в конкретно вказаних місцях.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.17.1. Правил дорожнього руху на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Пунктом 17.2 Правил дорожнього руху України наголошується, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для руху маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Частиною 3 ст.122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено як поясненнями самого позивача, в судовому засіданні, так і викладеними ним безпосередньо у позовній заяві, а також і письмовими запереченнями представника відповідача про те, що транспортний засіб, належний ОСОБА_1, дійсно був зупинений на смузі для руху маршрутних транспортних засобів на пр.Соборний, 35 в місті Запоріжжя. Доводи позивача про те, що він здійснив зупинку для висадки пасажира ОСОБА_5, не підтверджені належними доказами. Крім того, в судовому засіданні позивачем було зазначено про іншу причину зупинки, посилаючись на свій стан здоров»я та необхідність терміново придбати у найближчій аптеці ліки. Проте, дані твердження позивача також належними і допустимими доказами не підтверджені та в суді не доведені. Крім того, в письмових поясненнях до постанови про накладення адміністративного стягнення відсутні пояснення ОСОБА_1 стосовно висадки пасажира, тобто зазначене свідчить про те, що він погодився з вчиненим правопорушенням.

Відповідно до п. 17.1. ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Також суд враховує, що на підтвердження виникнення непередбачуваних обставин під час руху транспортного засобу, а також вимушеності зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, належних та допустимих доказів в ході судового розгляду позивач не подав.

В судовому засіданні не встановлено, що позивач здійснив вимушений проїзд та діяв відповідно до п.17.1 Правил дорожнього руху.

З надісланого до суду представником відповідача та переглянутого в судовому засіданні в присутності всіх учасників судового процесу носія інформації - диску з відеозаписом правопорушення, вчиненого 08 грудня 2016 року вбачається, що в місті Запоріжжя на проспекті Соборному, біля будинку № 35 відсутня переривчаста лінія дорожньої розмітки, що дозволяє заїзд та зупинку для посадки та висадки пасажирів на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, а тому позивачем було порушено пункт 17.1 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи, що за наявних допустимих відеодоказів, позивач здійснив зупинку автомобілю на смузі для маршрутних транспортних засобів, у його діях убачаються порушення вимог п.17.1 ПДР, тому він правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття постанови.

Також доводи ОСОБА_1 в частині порушення відповідачем вимог ст.ст. 268,276 КУпАП , що виразилося у не складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не приймаються до уваги через наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.1,2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч.1-3 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Крім того, п.4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80, ст.81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, співробітником патрульної поліції правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає бланку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно Додатку 5 до Інструкції.

Враховуючи, що за наявних допустимих відеодоказів, позивач ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля на смузі для маршрутних транспортних засобів, у його діях вбачаються порушення вимог п.17.1 Правил дорожнього руху України, тому він правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн. було накладено відповідачем в межах санкції ч.3 ст.122 КУпАП. Підстав вважати, що таке стягнення не відповідає вимогам ст.33 КУпАП, немає.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.122 КУпАП.

Також позивач обґрунтовує свої вимоги щодо протиправності дій відповідача тим, що інспектором поліції був порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності.

Під час судового розгляду з відеозапису подій достовірно встановлено, що поліцейським позивачу були роз'яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено про суть вчиненого правопорушення. Ніяких належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації процесуальних прав позивача, суду не представлено. З відеозапису подій також вбачається, що позивач ніяких клопотань, в т.ч. щодо перенесення розгляду справи, надання можливості скористатися правовою допомогою, надати свої докази тощо, поліцейському не заявляв.

У зв'язку з цим у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем були допущені порушення порядку та процедури притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що вимоги ст..ст.254,256 КУпАП додержані, адміністративне стягнення накладено правомочним органом, строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

Складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, інспектор роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжя ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 діяв в межах повноважень, наданих йому ст.255 КУпАП.

Інших процесуальних порушень, на які посилається позивач ОСОБА_1 у позові, під час розгляду адміністративної справи, судом не встановлено.

На підставі викладеного, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, повно та всебічно вивчивши матеріали адміністративної справи, а також надані сторонами докази, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, та враховуючи всі обставини у справі, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про будь-які порушення інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжя ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 під час винесення ним 08 грудня 2016 року постанови в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає необхідним відмовити.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою КМ України 10.10.2001 року №1306 зі змінами та доповненнями, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 14, 18, 71, ст.ст.94, 100, 104, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 9, 122, 245, 251, 252, 255, 256, 280, 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР №579469 в справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дати проголошення постанови.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7