Справа № 357/1349/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1349/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кошель Л.М.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представника відповідача Слесаренка Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерквіського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області щодо відмови у включенні до заробітної плати для розрахунку її пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за вислугу років, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат у розмірі 90 % заробітної плати, починаючи з 01.09.2016 року.

Постановою Білоцерквіського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного перегляду позивач до суду не прибула, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 15.12.2005 року.

01 вересня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки за вислугу років, проте, УПФУ листом від 01.10.2016 року № 438/К-01 в цьому їй відмовив з посиланням на відсутність правових підстав.

Відмова УПФУ є предметом даного позову.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій посадових осіб ПФУ щодо відмови у перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723 і Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015, тобто, у зв»язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців на відповідній посаді.

Частиною другою статті 11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Водночас, суд першої інстанції розглянув позовні вимоги, які позивачкою не заявлялись, при цьому, заявлені нею позовні вимоги залишились не розглянутими.

Щодо суті заявлених позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723 (далі - Закон №3723), пенсія державним службовцям призначається від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» (Закон №108) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в структуру заробітної плати входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій, відповідно до якої, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори)до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховується: сума витрат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності зазначеним Законом, з яких згідно цього Закону були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше нараховуються внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеній у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, висновок відповідача про те, що вказані виплати не враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії державного службовця, - є помилковим, тому відмова в перерахунку пенсії із врахуванням таких виплат є протиправною.

Так, із довідок Білоцерківської об'єднаної Державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області 29.08.2016 року № 8531/109/10.02.05.040 та від 29.08.2016 року №8532/109/10.02.05.040 вбачається, що до заробітної плати позивачки за період з листопада 2008 року по жовтень 2010 року включені, зокрема, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, які не були враховані при розрахунку пенсії позивача, при цьому, на всі види виплат, що включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слід зазначити, що посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015р., з прийняттям якого втратили чинність норми закону щодо перерахунку пенсій державним службовцям, є в даному випадку недоречним, оскільки, як установлено судом, пенсія позивачці призначена у невірному розмірі з самого початку, а тому має бути перерахована.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 195,196,198,201,205,207,211,212,254 КАС України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області - задовольнити частково.

Постанову Білоцерквіського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області щодо відмови у включенні до заробітної плати для розрахунку пенсії державного службовця грошових виплат, до яких відноситься: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавки (винагороди) за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_4 у розмірі 90% від заробітної плати, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії, із включенням до складу заробітної плати додатково сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки (винагороди) за вислугу років, суми яких зазначені у довідках Білоцерківської об'єднаної Державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області від 29.08.2016 року № 8531/109/10.02.05.040 та №8532/109/10.02.05.040, починаючи з 01 вересня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Постанова в повному обсязі складена 27 квітня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.