Справа № 2-а-10300/09/2170
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2010 р.Справа № 2-а-10300/09/2170

Категорія: 2.11.1Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

при секретарі Кирницькій В.О.

з участю: представників Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області ОСОБА_2; представника приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_4 адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області, приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2010 року у справі за адміністративними позовом приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" до Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року закрите акціонерне товариство (далі ЗАТ) "Завод крупних електричних машин" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у м. Нова Каховка Херсонської області про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень від 07 травня 2009 року:

- №/2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі ПДВ) на 1 623 968 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 779 443 грн.;

- №000532301/2 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 546 568 грн. (основний платіж 403 850 грн., штрафні санкції 142 718 грн.);

- №/2 про визначення суми податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 12 054 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що приймаючи податкове повідомлення рішення про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток, відповідач виходив з того, що підприємство відносило до складу валових витрат витрати з придбання послуг, які не використовувались у його господарській діяльності. Однак, ці висновки є помилковими, оскільки усі придбані послуги були використані з метою одержання прибутку.

При визначені податкового зобовязання з ПДВ та зменшення суми бюджетного відшкодування відповідач виходив з того, що певні угоди, укладені між позивачем та його контрагентами є фіктивними, а також, з того, що деякі податкові накладні були виписані особами, не зареєстрованими платниками ПДВ, у звязку з чим, позивач неправомірно формував податковий кредит і не має права на бюджетне відшкодування ПДВ.

На думку позивача, ці висновки є помилковими та такими, що суперечать обставинам господарської діяльності підприємства.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що вважає його необгрунтованим.

Ухвалою суду від 28 вересня 2009 року була призначена судова-економічна експертиза, яка була проведена судовим експертом ОСОБА_4 із складанням висновку експертизи №16 від 05 лютого 2010 року.

20 травня 2010 року державним реєстратором було зареєстровано зміну найменування юридичної особи закритого акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" на приватне акціонерне товариство (далі ПАТ) "Завод крупних електричних машин".

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2010 року позовні вимоги задоволені частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Нова Каховка від 07 травня 2009 року №/2 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 22 691, 21 грн., у тому числі за основним платежем - на суму 15 127, 50 грн. та за штрафними санкціями - на суму 7 563, 75 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області та ПАТ "Завод крупних електричних машин" ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області та ПАТ "Завод крупних електричних машин", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

За результатами планової перевірки позивача відповідачем були виявлені ряд порушень податкового законодавства, які відображені в акті планової перевірки позивача від 30 грудня 2008 року №1730/230-30769085 і стали підставою для винесення відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень з податку на прибуток та ПДВ.

Податковим повідомленням-рішенням від 07 травня 2009 року №/2 позивачу збільшені податкові зобов'язання з податку на прибуток на 546 568 грн., у тому числі 403 850 грн. за основним платежем та 142 718 грн. за штрафними санкціями.

На збільшення податкових зобов'язань з податку на прибуток вплинули виявлені ДПІ порушення при декларуванні позивачем валових витрат, які полягають у наступному:

а) в порушення пп.8.9.1. п.8.9. ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат віднесені витрати в сумі 150 000 грн. за надані юридичні послуги приватним підприємцем ОСОБА_5 при придбанні позивачем земельної ділянки.

Згідно договору про надання юридичних послуг від 21 лютого 2008 року та акта приймання-здачі послуг за цим договором, вбачається, що зазначені послуги надавались позивачу у вигляді правової допомоги при купівлі земельних ділянок під оздоровчими закладами - ДОТ "Орлятко та пансіонат "Енергія" (с. Генічеська Гірка).

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи, позивачем неправомірно віднесено до валових витрат 150 000 грн. за надані юридичні послуги ПП ОСОБА_5

б) в порушення пп.5.4.10. п.5.4. ст. 5 вказаного Закону до складу валових витрат віднесено 100 відсотків витрат по придбанню паливно-мастильних матеріалів для легкових автомобілів, які використовувались позивачем з липня 2007 року по вересень 2008 року. Із загальної суми придбаних ПММ 14 417, 06 грн. підлягало віднесенню до складу валових витрат лише 7 207, 03 грн.

Згідно висновку судово-економічної експертизи, позивачем завищені валові витрати на суму 7 207, 03 грн.

г) в порушення п.5.1. ст. 5 Закону, до складу валових витрат віднесено витрати позивача на придбанню послуг на загальну суму 149 752 грн., які не використовуються у господарській діяльності, а саме:

- послуги ТОВ "Компанія Олфорд" по розробці проектів протоколів загальних зборів акціонерів позивача на суму 60 000 грн.;

- послуги ТОВ РА "МА Україна" по проведенню піар компанії на суму 36 445, 83 грн.;

- послуги ПП ОСОБА_6 по оформленню площі міста повітряними кульками на честь свята 23 грудня 2007 року на суму 6 480 грн.;

- вартість робіт ТОВ "Боровков Прінт" по виготовленню прапорцю "Росенергомаш" на суму 1 483, 33 грн.;

- послуги ТОВ "ТУ Прінт" по виданню багатотиражної газети на суму 4 500 грн.;

- витрати на сплату членських внесків Херсонській торгівельно-промисловій палаті у сумі 333, 33 грн.;

- послуги ТОВ "Аудиторська фірма "Атторней Плюс" з перевірки бухгалтерського обліку на суму 40 000 грн.;

- перерахування Херсонському обласному центру зайнятості коштів у сумі 510 грн. за видачу дозволів на працевлаштування в Україні громадян іншої країни.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи всі наведені вище витрати на загальну суму 149 752 грн. позивач правомірно відніс до складу валових витрат.

Згідно експертизи, торгівельно-промислова палата є неприбутковою організацією, яка об'єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України.

Предметом договору №07/200-А від 22 жовтня 2007 року між позивачем та ТОВ "Аудиторська фірма "Атторней Плюс" є проведення перевірки бухгалтерського обліку за 2006 рік, 9 місяців 2007 року і податкового обліку ВАТ "Південьелектромаш" за 9 місяців 2007 року.

В якості підтвердження виконання робіт за вказаним договором наданий акт приймання-передачі виконаних робіт від 09 листопада 2007 року та звіт про результати перевірки бухгалтерського та податкового обліку ВАТ "Південьелектромаш".

д) в порушення пп.7.6.1. п.7.6. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат віднесені витрати позивача в загальній сумі 175 000 грн., пов'язані із придбанням позивачем пакета акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод", а саме:

- оплата в сумі 30 000 грн. (без ПДВ) ТОВ "Компанія Олфорд" за послуги участі в конкурсі по купівлі пакету акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод";

- оплата в сумі 20 000 грн. (без ПДВ) ТОВ "Компанія Олфорд" за послуги по переоформленню права власності на пакет акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод";

- оплата ПП ОСОБА_7 в сумі 125 000 грн. (без ПДВ) за правову експертизу документів на предмет виконання вимог договору купівлі-продажу акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод".

Згідно висновку судово-економічної експертизи, позивач мав право на збільшення валових витрат по послугам, наданим ТОВ "Компанія Олфолд" та ПП ОСОБА_7 на суму 175 000 грн. Витрати позивача на оплату послуг ТОВ "Компанія Олфорд" та ПП ОСОБА_7 в сумі 175 000 грн. безпосередньо пов'язані з придбанням цих цінних паперів (пакету акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод").

е) в порушення п.5.1. ст. 5 пп.5.3.9. п.5.3. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат безпідставно включені витрати на оплату послуг ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" у сумі 1 133 438 грн. на підставі договорів між позивачем та ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" про надання посередницьких послуг від 06 грудня 2007 року №14/у та №18/е/п від 15 грудня 2007 року.

Висновок ДПІ щодо неправомірного віднесення до валових витрат оплат за вказаними договорами обґрунтовується тим, що ці договори було укладено ще до реєстрації ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" як юридичної особи та платника податків.

ДПІ зазначає, що згідно довідки з Єдиного державного реєстру ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" створено як юридичну особу з 24 січня 2008 року шляхом перетворення ТОВ "ВГ "Оптоволокно-Україна" у ВАТ, а як платник податків ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" зареєстровано в ДПІ Печерського району м. Києва з 26 січня 2008 року, як платник ПДВ - з 11 лютого 2008 року.

Також, згідно акта перевірки, акти виконаних робіт ВАТ "ВГ "Отповолокно-Україна" містять інформацію про знайдених постачальників/продавців товарів, з якими позивач уклав договори ще до реєстрації ВАТ "ВГ "Отповолокно-Україна", тобто без посередництва останнього.

З таких обставин, ДПІ робить висновок про те, що договори між позивачем та ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" про надання посередницьких послуг від 06 грудня 2007 року №14/у та №18/е/п від 15 грудня 2007 року є нікчемними, а складені сторонами цих договорів акти здачі-приймання робіт (надання послуг) не відповідають вимогам чинного законодавства і не можуть бути підставою для віднесення зазначених в них сум до складу валових витрат та податкового кредиту.

Згідно експертизи, акти виконаних робіт, які підтверджують факт надання послуг ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" містять всі реквізити, необхідні для їхнього відображення в бухгалтерському та податковому обліках позивача і можуть бути підставою для збільшення валових витрат на вартість зазначених цими актами посередницьких послуг.

Предметом договорів від 06 грудня 2007 року №14/у та від 15 грудня 2007 року №18/е/п є надання виконавцем ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" послуг позивачу по здійсненню аналізу ринку продавців матеріалів, що необхідні позивачу для забезпечення його господарської діяльності шляхом збору інформації про потенційних продавців товарів, ведення пошуку та проведення переговорів в інтересах позивача з метою укладення угод та договорів постачання або продажу від імені замовника.

На виконання робіт за цими договорами були складені акти приймання-здачі послуг від 28 лютого 2008 року на суму 597 903, 74 грн., від 30 травня 2008 року на суму 540 483, 59 грн. та від 27 червня 2008 року на суму 221 738, 08 грн. (вартість послуг вказана з урахуванням ПДВ). Продаж послуг підтверджено податковими накладними, складеними виконавцем робіт 28 лютого 2008 року, 30 травня 2008 року та 27 червня 2008 року.

Відображене в акті перевірки порушення п.5.1. ст. 5 пп.5.3.9. п.5.3. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" щодо безпідставного віднесення до складу валових витрат 1 725 626 грн., сплачених позивачем за договором №19 від 16 травня 2007 року з ПП "Комфорт-Уют-БС" про надання посередницьких послуг, вплинуло на розмір донарахованих позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток податковим повідомленням-рішенням №/0 від 14 січня 2009 року.

За результатами розгляду ДПА в Херсонській області скарги позивача на податкове повідомлення-рішення №/0 від 14 січня 2009 року (рішення про результати повторної скарги від 24 квітня 2009 року №1615/10/25-014), податковим органом було визнано правомірним віднесення позивачем до валових витрат 1 725 626 грн. по операціям з ПП "Комфорт-Уют-БС", у зв'язку із чим розмір донарахованих позивачу податковим повідомленням-рішенням №/2 від 07 травня 2009 року зобов'язань з податку на прибуток було зменшено на 431 406 грн. за основним платежем та на 199 292 грн. за штрафними санкціями.

Згідно акта перевірки, порушенням податкового законодавства, які вплинули на розмір донарахованих позивачу податкових зобов'язань з ПДВ та на зменшення бюджетного відшкодування з цього податку, стало завищення позивачем податкового кредиту наступним шляхом:

- включення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених позивачем за нікчемними договорами з ПП "Комфорт-Уют-БС" сума ПДВ 298 788 грн. та з ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" - сума ПДВ 226 688 грн.;

- віднесення до податкового кредиту ПДВ в сумі 1 050 000 грн. за податковою накладною №1 від 04 грудня 2007 року, складеною ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи України" в період, коли цей контрагент не був зареєстрований платником ПДВ;

- включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 37 541 грн., сплаченого контрагенту ТОВ "Кью Сервіс" за посередницькі послуги з пошуку потенційного покупця, які на думку відповідача фактично не надавались;

- включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 1 197,67 грн., сплаченого ТОВ "Боровіков Прінт" за послуги по виготовленню прапорцю "Росенергомаш" (ПДВ 297, 67 грн.) ТОВ "ТУ Прінт" по виданню багатотиражної газети (450 грн.+450 грн.);

- включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 7 289, 17 грн., сплаченого ТОВ РА "МА Україна" за послуги по проведенню піар компанії, які на думку відповідача не пов'язані з господарською діяльністю позивача;

- включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 66, 67 грн., сплаченого Херсонській торгівельно-промисловій палаті в якості членських внесків;

- включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 10 364 грн. на підставі неналежним чином оформлених податкових накладних від ПП "Мобілочка" (ПДВ 283, 17 грн.), ПП "Рембуд 2006" (ПДВ 833, 33 грн. + 1 666, 67 грн.), ПВП "Авто дизель" (ПДВ 138, 25 грн.), ТОВ "Витраж Сан-Гобен" (ПДВ 1 441, 87 грн.), ПП "Южінвестбуд" (ПДВ 6 000 грн.);

- включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 70 грн., сплаченого ПП ВКФ "Вектра" за прапори у кількості 4 шт., які на думку ДПІ не можуть бути використані в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності позивача.

Згідно висновків судово-економічної експертизи, є правильними висновки відповідача стосовно виключення з податкового кредиту позивача ПДВ по операціям з ТОВ "Кьою Сервіс" на суму 37 541 грн. та на суму 10 364 грн. ПДВ за не належним чином оформленими податковими накладними.

В акті перевірки встановлено неправомірне віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених позивачем ПП "Комфорт-УЮТ-БС" та ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" на підставі нікчемних правочинів.

Укладені позивачем з ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" договори про надання посередницьких послуг від 06 грудня 2007 року №14/у та №18/е/п від 15 грудня 2007 року не відповідають законодавству.

В мотивувальній частині постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2009 року у справі №2-а-3258/09/2170 за позовом ЗАТ "Завод крупних електричних машин" до ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області викладений висновок суду про нікчемність договору №19 від 16 травня 2007 року, укладеного позивачем з ПП "Комфорт-Уют-БС".

Вказане судове рішення не набрало законної сили.

Згідно висновку судово-економічної експертизи, податковий кредит за операціями за ПП "Комфорт-УЮТ-БС" сформований позивачем правильно.

Факт використання позивачем у власній господарській діяльності послуг, наданих ТОВ "Кью Сервіс" є недоведеним.

Згідно висновку експертизи, позивачем було неправомірне віднесено до податкового кредиту ПДВ у сумі 10 364 грн. на підставі неналежно оформлених податкових накладних від ПП "Мобілочка", ПП "Рембуд 2006", ПВП "Автодизель", ТОВ "Витраж Сан-Гобен", ПП "Южінвестбуд", в яких невірно вказані номера свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ покупця, податковий номер покупця товару (роботи, послуги).

В акті перевірки зазначено, що членський внесок до Херсонської торгівельно-промислової палати на суму ПДВ 66,67 грн. не може бути використаний в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податків.

Згідно висновку експертизи, позивач правомірно відніс до податкового кредиту ПДВ в сумі 1 197 грн., сплаченого ТОВ "Боровіков Прінт" за послуги по виготовленню прапорцю "Росенергомаш" (ПДВ 297,67 грн.) ТОВ "ТУ Прінт" по виданню багатотиражної газети (450 грн.+450 грн.)., ПДВ в сумі 7 289, 17 грн., сплаченого ТОВ РА "МА Україна" за послуги по проведенню піар компанії, а також ПДВ в сумі 70 грн., сплаченого ПП ВКФ "Вектора" за прапори у кількості 4 шт.

Позивач не надав суду доказів, які б підтвердили взаємозв'язок оплати ПП ВКФ "Вектора" в сумі 420 грн., у т.ч. ПДВ 70 грн., за прапори у кількості 4 шт. із його господарською діяльністю.

В акті перевірки зазначено, що позивач не мав право збільшувати податковий кредит з грудня 2007 року на суму 1 050 000 грн. на підставі податкової накладної від 04 грудня 2007 року, складеної ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" у час, коли це підприємство ще не було зареєстрованим платником ПДВ.

За даними відповідача, ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" зареєстровано платником ПДВ 06 грудня 2007 року.

Між позивачем та ЗАТ було укладено договір поставки обладнання №123/11-07, згідно якого, поставка мала відбутися протягом 12 місяців з дати складення цього договору.

Платіжним дорученням №366 від 04 грудня 2007 року позивачем було перераховано ЗАТ грошові кошти у сумі 6 300 000 грн. у тому числі ПДВ 1 050 000 грн., як оплата за обладнання за договором №123/11-07.

Постачання обладнання ЗАТ відбулось 20 вересня 2008 року.

Крім податкової накладної №1 від 04 грудня 2007 року на отриману передплату за обладнання у сумі 6 300 000грн., у тому числі ПДВ 1 050 000 грн., позивач отримав від ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" податкову накладну №1 від 06 грудня 2007 року, в якій наведені такі ж показники та відомості, що і в податковій накладній від 04 грудня 2007 року.

До реєстру отриманих податкових накладних, який слугував підставою для складення декларації з ПДВ позивача за грудень 2007 року, включена податкова накладна №1 від 04 грудня 2007 року, складена постачальником обладнання - ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" на суму ПДВ 1 050 000 грн.

В бухгалтерському обліку позивача оплату за платіжним дорученням №366 від 04 грудня 2007 року проведено наступним чином: Дт 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" - Кт 311 "Розрахунки в банках в національній валюті" в сумі 6 300 000 грн. в грудні 2007 року. По рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" у позивача рахувалась заборгованість перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" до вересня 2008 року.

Згідно судової експертизи, позивач мав право на податковий кредит по взаємовідносинах з ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" у грудні 2007 року на підставі податкової накладної №1 від 06 грудня 2007 року на суму ПДВ 1 050 000 грн.

ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" було зареєстровано платником ПДВ 06 грудня 2007 року.

Згідно долученої до матеріалів справи структури позивача, до штату позивача входить директор з продаж, заступник директора з продаж, відділ продаж та відділ збуту та логістики, витрати на утримання яких відносяться до валових витрат позивача.

Надані позивачем документи та пояснення не підтверджують того факту, що укладення таких угод про надання посередницьких послуг є економічно виправданим для позивача при наявності в його штаті відділу працівників, які в силу своїх службових обов'язків повинні займатися пошуком покупців продукції позивача. Позивач не визначив, в чому полягають переваги діяльності ПП "Комфорт-УЮТ-БС", ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" та ТОВ "Кью Сервіс" по пошуку покупців у порівнянні з відділом продаж самого позивача.

Вирішуючи питання про правомірність податкового повідомлення-рішення №/2 від 07 травня 2009 року (про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 546 568 грн. (основний платіж 403 850 грн., штрафні санкції 142 718 грн.) справу, суд першої інстанції виходив з того, що:

1. Позивач у порушення пп.5.4.10 п.5.4 ст. 5, пп.8.9.1 п.8.9 ст. 9 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" неправомірно відніс до складу валових витрат:

100% (а не 50%) витрат на придбання паливно-мастильних матеріалів для легкових автомобілів;

- 150 000 грн. витрати за оплату юридичних послуг, наданих ПП ОСОБА_5, повязаних з придбанням земельної ділянки;

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними та такими, що відповідають ст. 9 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Судове рішення у цій частині апелянтами не оскаржується.

2. Позивач неправомірно відніс до складу валових витрат:

- витрати на послуги ТОВ РА "МА Україна" по проведенню піар компанії на суму 36 445, 83 грн.;

- витрати на послуги ПП ОСОБА_6 по оформленню площі міста повітряними кульками на честь свята 23 грудня 2007 року на суму 6 480 грн.;

- вартість робіт ТОВ "Боровков Прінт" по виготовленню прапорцю "Росенергомаш" на суму 1 483, 33 грн.;

- витрати послуги ТОВ "ТУ Прінт" по виданню багатотиражної газети на суму 4 500 грн.;

- на сплату членських внесків Херсонській торгівельно-промисловій палаті у сумі 333, 33 грн.;

- витрати на послуги ТОВ "Аудиторська фірма "Атторней Плюс" з перевірки бухгалтерського обліку на суму 40 000 грн.

На думку суду першої інстанції, вказані витрати не повязані з господарською діяльністю позивача.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стосовно витрат на послуги ТОВ РА "МА Україна" по проведенню піар компанії на суму 36 445, 83 грн., судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 пп.5.4.4 п.5.4 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат включаються витрати платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку.

Згідно преамбулі рамковому договору "Про співробітництво з організації послуг рекламно-інформаційного характеру" №01/11/2007 року від 01 листопада 2007 року (а.с.59 т.2) укладеному між позивачем та ТОВ РА "МА Україна", його цілями є співробітництво з планування та організації інформаційно-рекламної підтримки діяльності Замовника (позивача) з метою впровадження управлінського підходу до побудови корпоративної репутації та сприяння просуванню на український ринок товарів та послуг Замовника.

Матеріалами справи підтверджується, що такі послуги були оплачені та отримані позивачем.

Посилання суду першої інстанції на те, що витрати, здійснені позивачем за цим договором не повязані з господарською діяльністю позивача, не підтверджені жодним конкретним документом й, навпаки, суперечать змісту договору №01/11/2007 року від 01 листопада 2007 року, метою якого, як було зазначено вище є: "…сприяння просуванню на український ринок товарів та послуг Замовника…"

Стосовно витрат на послуги ПП ОСОБА_6 по оформленню площі міста повітряними кульками на честь свята 23 грудня 2007 року на суму 6 480 грн., судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 пп.5.4.4 п.5.4 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" - витрати на організацію прийомів, презентацій і свят, придбання і розповсюдження подарунків, включаючи безоплатну роздачу зразків товарів або безоплатне надання послуг (виконання робіт) з рекламними цілями, але не більше двох відсотків від оподаткованого прибутку платника податку за попередній звітний (податковий) рік.

З метою сприяння просування товарів на українському ринку голова правління ЗАО "Завод крупних електричних машин" надав наказ провести 23 грудня 2007 року рекламну компанію в м. Нова Каховка на площі біля кінотеатру "Юність".

Планом підготовчих заходів щодо проведення цієї компанії було передбачено укладення договорів з ТОВ РА "МА Україна" та ПП ОСОБА_6 з метою купівлі відповідних рекламних послуг.

Між позивачем та ПП ОСОБА_6 був укладений договір №7 від 07 грудня 2007 року, на виконання якого остання надала позивачу платні послуги з оформлення свята 23 грудня 2007 року (повітряними кульками з логотипами на паличці, гірляндою з повітряних кульок та ін.) що підтверджується актом виконаних робіт від цієї дати.

Висновки суду першої інстанції про відсутність звязку між цими послугами та господарською діяльністю позивача не ґрунтуються на будь-якому аналізі наведених обставин і документів справи.

Таким чином, позивач відніс витрати на послуги ПП ОСОБА_6 до складу валових витрат відповідно до вищенаведеної норми абзацу 2 пп.5.4.4 п.5.4 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Стосовно віднесення до складу валових витрат вартості робіт ТОВ "Боровков Прінт" по виготовленню прапорцю "Росенергомаш" та ТОВ "ТУ Прінт" по виданню багатотиражної газети, судова колегія зазначає наступне.

Судовою експертизою підтверджена правомірність віднесення позивачем цих витрат до складу валових витрат.

Суд першої інстанції не погодився з такими висновками експертизи, однак у порушення ч.5 ст. 82 КАС України (згідно якої незгода суду з висновком експерта повинна бути вмотивована), суд не мотивував свою незгоду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що роботи, виконані ТОВ "Боровков Прінт" та ТОВ "ТУ Прінт" повязані з проведенням позивачем передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що ним продаються.

Згідно пп.5.4.4 п.5.4 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат включаються витрати платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку.

Отже, позивач правомірно відніс вказані витрати до складу валових витрат.

Стосовно витрат на сплату членських внесків Херсонській торгівельно-промисловій палаті (далі Херсонська ТПП) у сумі 333, 33 грн., судова колегія зазначає наступне.

На думку суду першої інстанції торгівельно-промислова палата не є організацією роботодавців або їх обєднанням і, тому, позивач неправомірно відніс до складу валових витрат витрати на сплату членських внесків цій палаті.

Однак, відповідно до п.1 ст. 1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" торгівельно-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка обєднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх обєднання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що Херсонська ТПП не є організацією роботодавців або їх обєднанням не є обгрунтованим.

Відповідно до пп.5.2.17 п.5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" - до складу валових витрат відносяться суми коштів або вартість майна, добровільно перераховані (передані) організаціям роботодавців та їх обєднанням, створеним відповідно до Закону з цього питання, у вигляді вступних, членських та цільових внесків, але не більше 0,2 відсотка фонду оплати праці платника податку у розрахунку за звітний рік.

Отже, позивач правомірно відніс до складу валових витрат витрати на сплату членських внесків Херсонській ТПП.

Стосовно витрат на послуги ТОВ "Аудиторська фірма "Атторней Плюс" з перевірки бухгалтерського обліку на суму 40 000 грн., судова колегія зазначає наступне.

Згідно договору про надання аудиторських послуг №07/2007-А від 22 жовтня 2007 року (т.2 арк.45) ТОВ "Аудиторська фірма "Атторней Плюс" надала позивачу послуги з проведення аудиторської перевірки ВАТ "Південний електромашинобудівний завод".

На думку суду першої інстанції, оскільки аудиторська перевірка стосувалась іншого підприємства (а не позивача), витрати за ці послуги не можна вважати такими, що безпосередньо повязані з господарською діяльністю позивача.

Однак, судом першої інстанції не надана оцінка тому, що проведення аудиторської перевірки ВАТ "Південний електромашинобудівний завод" було повязано з тим, що позивач мав намір придбати (та у подальшому придбав) акції останнього, що безпосередньо повязано з господарською діяльністю позивача.

Таким чином, позивач правомірно відніс до складу валових витрат витрати на послуги ТОВ "Аудиторська фірма "Атторней Плюс" з перевірки бухгалтерського обліку на суму 40 000 грн.

3. Позивач правомірно відніс до складу валових витрати послуги ТОВ "Компанія Олфорд" по розробці проектів протоколів загальних зборів акціонерів позивача на суму 60 000 грн. та витрати на перерахування Херсонському обласному центру зайнятості коштів у сумі 510 грн. за видачу дозволів на працевлаштування в Україні громадян іншої країни.

Судова колегія вважає ці висновки суду правильними та такими, що відповідають ст.ст. 5, 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області вказується, що висновок суду першої інстанції щодо правомірності формування валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ "Компанія Олфорд" у розмірі 60 000 грн. ґрунтується виключно на дотриманні формальних підстав, а саме: оформлення цих витрат належними первинними бухгалтерськими документами та відображення їх по бухгалтерському обліку позивача. Проте відсутність прямого звязку між цими витратами та господарською діяльністю позивача не дає підстав погодитися з позицією з цього питання.

Судова колегія не приймає ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач придбав у ТОВ "Компанія Олфорд" наступні юридичні послуги (а.с.53-55 т.2):

- оформлення дозволу на працевлаштування ОСОБА_8 на посаду голови правління позивача;

- підготовка проекту контракту роботодавця (позивача) з ОСОБА_8;

- супроводження, підготовка і проведення загальних зборів акціонерів позивача;

- розробка проектів протоколів загальних зборів акціонерів позивача та ін.

Наведене свідчить про наявність звязку між придбаними послугами і господарською діяльністю позивача, у звязку з чим, протилежні доводи апелянта - ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області є необгрунтованими.

4. На порушення пп.7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивачем до складу валових витрат віднесені витрати в сумі 175 000 грн., повязані з придбанням пакету акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод", а саме:

- послуги ТОВ "Компанія Олфорд" з участі в конкурсі по купівлі пакету акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод" на суму 30 000 грн. (без ПДВ);

- послуги ТОВ "Компанія Олфорд" по переоформленню права власності на пакет акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод" на суму 20 000 грн. (без ПДВ);

- юридичні послуги ФОП ОСОБА_9 щодо правової експертизи документів на предмет виконання умов договору купівлі-продажу пакету акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод", розробка захисту інтересів заводу в Фонді державного майна, підготовка заяви про оскарження результатів перевірки ФДМ України на суму 125 000 грн. (без ПДВ).

На думку суду першої інстанції, витрати позивача на оплату послуг ТОВ "Компанія Олфорд" та ПП ОСОБА_9 в загальній сумі 175 000 грн. безпосередньо повязані з придбанням цінних паперів (пакету акцій ВАТ "Південний електромашинобудівний завод"), а тому такі витрати у відповідності з пп.7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" повинні обліковуватися у платника податків окремо та до валових витрат не відноситися.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пп.7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" - облік операцій з акціями ведеться разом з іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.

Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів такого ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами такого ж виду майбутніх звітних періодів у порядку, визначеному статтею 6 цього Закону.

Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу кожного з окремих видів цінних паперів, отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів такого ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами такого ж, виду минулих періодів), прибуток включається до складу валових доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Усі інші витрати та доходи такого платника податку, крім витрат та доходів за операціями з цінними паперами (корпоративними правами) та деривативами, визначеними цим підпунктом, беруть участь у визначенні об'єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених цим Законом.

Суд першої інстанції помилково не врахував, що витрати позивача за договорами з ТОВ "Компанія Олфорд" і ПП ОСОБА_9 не є витратами на безпосереднє придбання цінних паперів, а є витратами, повязаними з юридичним аналізом і супроводженням діяльності позивача з придбання таких паперів.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками судової експертизи про те, що витрати у сумі 175 000 грн. віднесені позивачем до складу валових витрат у повній відповідності до вищенаведених норм абзаців 1, 4 пп.7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

5. В порушення п.5.1, пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат безпідставно включені витрати на оплату послуг ВАТ ВГ "Оптоволокно-Україна" у сумі 1 133 438 грн. на підставі договорів між позивачем та ВАТ ВГ "Оптоволокно-Україна" про надання посередницьких послуг №14/у від 06 грудня 2007 року і №18/е/п від 15 грудня 2007 року.

На думку суду першої інстанції, оскільки договори №14/у від 06 грудня 2007 року та №18/е/п від 15 грудня 2007 року були укладені до моменту державної реєстрації з ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна", тобто, до моменту набуття цивільної дієздатності цією особою, то віднесення до валових витрат та до податкового кредиту сум, сплачених на підставі цих договорів та актів приймання-здачі посередницьких послуг не можна вважати правомірним.

Однак, фактично ці договори були укладені позивачем з ТОВ "ВГ "Оптоволокно-Україна", яке перетворилося у ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна" (24 січня 2008 року дата припинення ТОВ "ВГ "Оптоволокно-Україна" та дата реєстрації ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна"), відповідно, з переходом усіх прав та обовязків.

Крім того, в акті перевірки податковий орган посилаючись на ці договори, визначив їх як "недійсні", але судова колегія акцентує увагу, що у податкового органу не має повноважень на визнання угод недійсними, а є лише право звернутися до суду з відповідним позовом, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про безпідставне включення позивачем до складу валових витрат витрати на оплату послуг ВАТ ВГ "Оптоволокно-Україна" у сумі 1 133 438 грн. є помилковими.

За таких обставин, за податковим повідомленням-рішенням №/2 від 07 травня 2009 року щодо нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 546 568 грн. (основний платіж 403 850 грн., штрафні санкції 142 718 грн.) з суми валових витрат підлягають виключенню витрати за договором від 21 лютого 2008 року та актом приймання-передачі послуг №8 від 24 квітня 2008 року з ФОП ОСОБА_5 у розмірі 150 000 грн. та 50% витрат з придбання паливно-мастильних матеріалів для легкових автомобілів в сумі 7 207,03 грн.

Тобто завищення валових витрат складає 157 208 грн., а не 1 615 398 грн.

Таким чином, донарахуванню підлягає податок на прибуток у розмірі 157 208 х 25% = 39 302 грн.

Відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", сума штрафних санкцій складає 50% від суми заниженого податкового зобов'язання, а саме: 19 651 грн.

Всього підлягає нарахуванню податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 58 953 грн.

З наведеного слідує, що податкове повідомлення-рішення №000532301/2 від 07 травня 2009 року підлягає визнанню недійсним у частині визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 487 615 грн. (за основним платежем 364 548 грн., за штрафними санкціями 123 067 грн.)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №/2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1 623 968 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 779 443 грн., а також, у скасуванні податкового повідомленням-рішенням від 07 травня 2009 року №/2 про визначення суми податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 12 054,00 грн. (основний платіж 8 036 грн., штрафні санкції 4 018 грн.), суд першої інстанції виходив з того, що позивач неправомірно включив до податкового кредиту ПДВ в сумі 37 541 грн., сплаченого ТОВ "Кью Сервіс" за посередницькі послуги та ПДВ в сумі 10 364 грн. на підставі неналежним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ПП "Мобілочка" (283, 17 грн.), РР "Рембуд 2006" (833, 33 грн., 1 666, 67 грн.), ПВП "Авто-дізель" (138, 25 грн.), ТОВ "Витраж Сан-Гобен" (1 441, 87 грн.), ПП "Южінвестбуд" (6 000 грн.).

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними та такими, що відповідають ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Також, суд першої інстанції виходив з того, що:

1. Позивачем неправомірно включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 298 788 грн. за договором з ПП "Комфорт-Уют-БС" №19 від 16 травня 2007 року та в сумі 226 688 грн. за договором з ВАТ "ВГ "Оптоволокно-Україна".

На думку суду першої інстанції, договір з ПП "Комфорт-Уют-БС" №19 від 16 травня 2007 року має формальний характер, оскільки фактичне виконання договору не підтверджено (у позивача відсутні документи про передачу виконавцю інформації про товар та звіти про результати аналізу ринку та виявлених покупців.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно актів приймання-здачі послуг за договором №19 від 16 травня 2007 року від 03 вересня, 03 грудня 2007 року, 21 березня, 29 травня 2008 року (а.с.24-27 т.2), ПП "Комфорт-Уют-БС" знайшов для позивача нових контрагентів та сприяв укладенню договорів-купівлі продажу між позивачем та цими контрагентами, в тому числі:

- №29/07-07 від 23 травня 2007 року (ВАТ "Бальцем") на суму 724 500 грн.;

- №28/5-59 від 23 травня 2007 року (ВАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування") на суму 3 293 524, 8 грн.;

- №1380/4649 від 02 червня 2007 року (ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат") на суму 1 832 970 грн.;

- №171-07 від 02 липня 2007 року (ЗАТ "НВК "Горні машини") на суму 276 876 грн.

та інші.

Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про формальність договору №19 від 16 травня 2007 року, укладеному між позивачем і ПП "Комфорт-Уют-БС".

Крім того, судова колегія погоджується з висновками судової експертизи про те, що визнання ДПА Херсонської області (в ході повторного апеляційного узгодження) витрат позивача на загальну суму 1 725 625, 58 грн. за договором з ПП "Комфорт-Уют-БС" №19 від 16 травня 2007 року підтверджує правомірність формування позивачем податкового кредиту за цим договором, оскільки, зі змісту пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" слідує, що ці витрати являються базою для оподаткування податком на додану вартість на загальну суму 345 125, 12 грн. (1 725 625, 58 х 20%).

2. Позивач не мав права на включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 1 050 000 грн. за податковою накладною №1 від 04 грудня 2007 року ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи України" в період, коли останнє не було зареєстровано платником ПДВ.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Між позивачем та ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" був укладений договір поставки обладнання №123/11-07 від 20 листопада 2007 року на суму 9 568 000 грн.

Платіжним дорученням №366 від 04 грудня 2007 року позивач перерахував 6 300 000 грн. ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна". В призначенні платежу значилось: "оплата за обладнання згідно договору №123/11-07 від 20 листопада 2007 року по рах. 1 від 04 грудня 2007 року, в т.ч. ПДВ 1 050 000 грн."

Наступний платіж в сумі 3 268 000 грн. відбувся 11 грудня 2007 року.

Загальна сума передплати склала 9 568 000 грн.

Поставка обладнання (43 найменування) була здійснена 20 вересня 2008 року, згідно наданої видаткової накладної №14 від 20 вересня 2008 року на суму 9 568 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що податкова накладна №1 від 04 грудня 2007 року на суму 6 300 000 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 1 050 000 грн., в межах податкового періоду: грудень 2007 року була виписана поставщиком помилково.

Свідоцтво про реєстрацію ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" платником ПДВ №100081557 з індивідуальним податковим номером 56 надано підприємству 06 грудня 2007 року.

Листом вих. №28/2 від 28 грудня 2007 року ЗАТ Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" позивача було повідомлено про наступне: "В звязку з тим, що компанія отримало свідоцтво платника ПДВ 06 грудня 2007 року, направляємо вам оригінал податкової накладної №1 від 06 грудня 2007 року (загальна сума 6 300 000 грн.). Видану раніше податкову накладну №1 від 04 грудня 2007 року просимо анулювати і внести відповідні зміни в реєстр отриманих податкових накладних" (т.3 арк.80).

Помилка була виявлена та виправлена сторонами договору поставки обладнання №123/11-07 від 20 листопада 2007 року в межах одного податкового періоду. Податкова накладна була замінена та в межах одного податкового періоду на формування суми податкового кредиту не вплинула.

Це підтверджується й в пояснювальної записки зам. гол. бухгалтера позивача від 19 грудня 2007 року (т.3 арк.118): "…зміна дати запису податкової накладної в реєстрі в поточному місяці не веде до зміни формування податкового кредиту, отже дана помилка не вплинула на формування відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту грудня 2007 року та бюджетного відшкодування січня 2008 року".

Відповідно до абзацу 2 пп.7.2.8 п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" - за наявності оригіналу податкової накладної невключення її до зазначеного реєстру не є підставою для відмови у зарахуванні суми податку, визначеної у такій податковій накладній, до складу податкового кредиту такого платника податку.

Згідно висновку експертизи, сума ПДВ в розмірі 1 050 000 грн. включена до податкового кредиту грудня 2007 року фактично за податковою накладною ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" №1 від 06 грудня 2007 року при помилково записаною датою в реєстрі отриманих накладних від 04 грудня 2007 року та підлягає бюджетному відшкодуванню відповідно до вимог пп.7.2.4, 7.2.8, 7.4.5, 7.5.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

На думку суду першої інстанції, позивач, включивши податкову накладну №1 від 04 грудня 2006 року до складу податкового кредиту діяв без належної обачності, оскільки не звернувся до постачальника з вимогою підтвердити його статус платника ПДВ на момент складання цієї податкової накладної.

Однак, судом помилково не були прийняті до уваги вищенаведені обставини справи, а також те, що господарська операція позивача із ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи Україна" була фактично проведена зі здійсненням відповідних розрахунків.

Крім того, суд першої інстанції не вказує яка норма чинного законодавства зобовязує платника податку звертатися до свого постачальника з вимогою підтвердити статус платника ПДВ.

3. Позивач неправомірно включив до податкового кредиту ПДВ в сумах:

- 297, 67 грн., сплаченого ТОВ "Боровіков Прінт";

- 900 грн., сплаченого ТОВ "ТУ Прінт";

- 7 289, 17 грн., сплаченого ТОВ "РА "МА Україна";

- 70 грн., сплаченого ПП ВКФ "Вектра".

На думку суду першої інстанції, позивач придбав у цих підприємств послуги, які не повязані з його господарською діяльністю.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції з підстав, які були викладені вище при розгляді питання про правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум сплачених позивачем за рекламні послуги.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від №/2 від 07 травня 2009 року належить визнати недійсним у частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 1 576 063, 81 грн. (1 4, 19 = 1 576 063, 81) та застосування штрафної санкції в розмірі 755 490, 9 грн. (779 443 (47 904,19 х 50%) = 779 443 - 23 952,1 = 755 490).

Стосовно повідомленням-рішенням від 07 травня 2009 року №/2 про визначення суми податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 12 054 грн. (основний платіж 8 036 грн., штрафні санкції 4 018 грн.) судова колегія зазначає наступне.

В акті перевірки (т.1 а.с.154) доводи податкового органу про встановлення заниження підприємством ПДВ за травень 2008 року на суму 8 036 грн. не обгрунтовані жодним доказом.

Разом з тим, згідно висновку судово-економічної експертизи (т.5 а.с.132) визначене підприємству податкове зобовязання з ПДВ за основним платежем в розмірі 8 036 грн. та штрафні санкції в сумі 4 018 грн. нараховані в повідомленні-рішенні від 07 травня 2009 року №/2, не підтверджується.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 07 травня 2009 року №/2 належить скасувати в повному обсязі - в розмірі 12 054 грн.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ПАТ "Завод крупних електричних машин" і, відповідно, необхідність їх часткового задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги ПАТ "Завод крупних електричних машин" до ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області та приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин" задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою частково задовольнити адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Завод крупних електричних машин":

- визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №000532301/2 від 07 травня 2009 року у частині визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 487 615 грн. (за основним платежем 364 548 грн., за штрафними санкціями 123 067 грн.);

- визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від №/2 від 07 травня 2009 року у частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 1 576 063, 81 грн. та застосування штрафної санкції в розмірі 755 490, 9 грн.

- визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від №/2 від 07 травня 2009 року в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: