Справа № 824/220/17-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 квітня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/220/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колосок-2" до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_1 управління державної казначейської служби України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2017 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Колосок-2" звернулось до суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_1 управління державної казначейської служби України в Чернівецькій області про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року позовну заяву було залишено без руху і встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

24 квітня 2017 року від позивача надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з відсутністю у позивача коштів на розрахунковому рахунку. У зв'язку з чим позивач просить суд відстрочити оплату частини судового збору в розмірі 28559,83 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI ( Закон № 3674-VI).

Статтею 1 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У статті 8 Закону № 3674-VI зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно частини 1 статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Разом з тим, із матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що у позивача відкрито розрахунковий рахунок у АТ "Райффайзен банк АВАЛЬ ". Однак відповідач не довів про відсутність коштів на вказаному рахунку та не надав відомостей про наявність всіх наявних рахунків з урахуванням приєднання до СТзОВ "Колосок 1" до СТзОВ "Колосок 2" де останній є правонаступником всього майна, а також і інших речових прав зареєстрованих згідно передавального акту від 30 червня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу відсутності коштів, на наявних рахунках, а також доказів на підтвердження його незадовільного майнового стану.

Згідно Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України Про судовий збір від 23.01.2015 року № 2 доведено до відома суддів результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України Про судовий збір.

У роз'ясненні зазначено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Таким чином, суд приходить до висновку що клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що позивач, у строк встановлений судом, недоліки зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не усунув.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 КАС України позовна заява підлягає поверненню у випадку коли позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, є джерелом права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його правами та обов'язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((Заява № 28924/04) 13.01.2011 р. ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 р. у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", п. п. 28- 36, Series A N 18)".

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства", п. 57).

В рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 р. (17-рп/2011) зазначено, що "вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на судовий розгляд справи, а останній не продемонстрував готовність брати участь на цьому етапі розгляду його справи, не усунув недоліки позовної заяви у строк визначений судом, тому позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підлягає поверненню у випадку, коли позивач у встановлений строк не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За таких обставин позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 108, ст. ст. 160 та 165 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання позивача про відстрочення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колосок-2", повернути позивачеві.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький