Справа № 808/3847/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року о/об 10 год. 11 хв.Справа № 808/3847/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Приватного акціонерного товариства «Сабіла» про стягнення коштів за податковим боргом, -

за участі представників:

від позивача не прибув;

від відповідача не прибув;

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Сабіла» (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків Приватного акціонерного товариства «Сабіла» () у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків у сумі податкового боргу, а саме: з податку на додану вартість у розмірі 66051,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) та зазначено, що за підприємством обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 66051,33 грн. Вказаний податковий борг виник в результаті несплати відповідачем, нарахованих податковим органом у податковому повідомленні-рішенні податкових зобов'язань.

Представник позивача у судове засідання не зявився, 21 лютого 2017 від нього до суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника податкового органу. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, клопотань та заяв від відповідача на адресу суду не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судові повстки повернуті на адресу суду з відміткою пошти про закінчення строку зберігання.

Відповідно до положень частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Приватне акціонерне товариство «Сабіла» () зареєстроване, як юридична особа 11 листопада 1993 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 09 листопада 2016 року.

Станом на час розгляду адміністративної справи у суді за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 66051,33 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник на підставі наступного.

По перше - посадовими особами податкового органу проведено камеральну перевірку про несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань до бюджету. За результатами перевірки складено акт перевірки від 10 серпня 2015 року № 87/15-01/20478459, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14 серпня 2015 року, яким підприємству донараховано суму грошового зобовязання за штрафними санкціями у розмірі 616,44 грн. (яку зменшено на існуючу сплату в сумі 616 грн.), залишок нарахованої суми складає 0,44 грн.

Податкове повідомлення - рішення вручено особисто директору. У судовому та адміністративному порядку податкове повідомлення - рішення не оскаржувалось.

По друге - посадовими особами податкового органу проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з ПДВ.

За результатами перевірки складено акт від 11 квітня 2016 року № 195/12-01/20478459, на підставі якого прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 21 квітня 2016 року, яким донараховано суму грошового зобов'язання в сумі 41850 грн. та застосовані за штрафними (фінансофими) санкціями у розмірі 10463 грн.

Податкове повідомлення - рішення направлено засобами поштового зв'язку на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено 17 березня 2016 року. У судовому та адміністративному порядку податкове повідомлення - рішення не оскаржувалось.

Також, податковим органом за несвоєчасну сплату визначеного податкового зобовязання нарахована пеня.

На підставі підпункту 129.1.2 статті 129 ПК України по податковому повідомленню рішенню № НОМЕР_1 нараховано пеню у в розмірі 13703,87 грн. На підставі підпункту 129.1.1 статті 129 ПК України по податковому повідомленню рішенню № НОМЕР_2 нараховано пеню у в розмірі 34,02 грн.

Отже, станом на день розгляду справи у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 66051,33 грн.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України Запорізькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області 04 вересня 2015 року була сформована податкова вимога №779-23 на суму 616,44 грн., яка направлена на адресу відповідача засобами поштового звязку.

Отже, з огляду на вищевикладене, відповідно до довідки про заборгованість та інтегрованої картки, податкових повідомлень - рішень платника Приватного акціонерного товариства «Сабіла», загальна сума податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 66051,33 грн.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Запорізькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області на підтвердження податкового боргу відповідача з податку на додану вартість у розмірі 66051,33 грн., надано: податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу, інтегровану картку, довідку про заборгованість.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобовязань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості Запорізька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків Приватного акціонерного товариства «Сабіла» () у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у м.Запоріжжі (код отримувача 38025409, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) у сумі податкового боргу, а саме: з податку на додану вартість у розмірі 66051,33 грн. (Орджонікідзевський район, код платежу 14010100, р/р 0007).

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов