Справа № 428/3382/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/3382/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування позову позивач вказує, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії та інвалідом другої групи, також прирівняний до інвалідів війни 2-ї групи. 10.04.2009 р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було винесено постанову, якою визнано протиправними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку та зобовязано здійснити перерахунок пенсії та сплатити йому по 2-їй групі інвалідності відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та щомісячно додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. 18.01.2010 р. Донецьким апеляційним адміністративним судом частково змінено постанову Сєвєродонецького міського суду від 10.04.2009 р. визнано протиправними діями посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи та зобовязано виплатити пенсію відповідно до ст. 49,50,54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та щомісячно додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Управління пенсійного фонду України м. Сєвєродонецька добровільно виконувало рішення суду до 01.11.2011 р. З 01.11.2011 р. Управління пенсійного фонду України посилаючись на підзаконний акт КМУ постанову № 1210 від 23.11.2011 р. нараховує йому занижену пенсію, умисно нехтує та порушує законодавство України. Не погоджуючись з діями органу Пенсійного фонду він звернувся до Європейського суду з прав людини. 13.02.2014 р. Європейський суд з прав людини задовольнив його заяву № 69806/12 від 19.10.2012 р. у справі «Щукін та інші проти України» та призначив справедливу сатисфакцію, а також зобовязав виконати судові рішення національного суду. Після отримання рішення Європейського суду з прав людини він направив до Державної виконавчої служби України заяву в якій просив відкрити виконавче провадження по виконанню рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 р. Державною виконавчою службою України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Держава Україна виплатила призначену сатисфакцію, але не виконує рішення національного суду. Він подав заяву до Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, але виконавче провадження не було відкрито. Вважає, що УПФУ у м. Сєвєродонецьку є перепоною для виконання рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 р., оскільки нараховує пенсію на підставі постанови КМУ, ігноруючи закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У звязку із цим у вказаному позові ОСОБА_1 просить про наступне:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо невиконання рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.04.2009 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року неправомірними з 01 вересня 2016 року;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії на підставі вищевказаних рішень судів з 01 вересня 2016 року;

- стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на його користь утворену після перерахунку заборгованість з недоплаченої пенсії з 01 вересня 2016 року.

Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначила, що Рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Щукін та інші проти України» (заява № 59834/09 та 249 інших заяв) від 13 лютого 2014 року було постановлено: (a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, чиї заяви зазначені у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу; (б) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти. Згідно із пунктом 93 Додатку 1 до вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться у переліку осіб, чиї заяви визнано прийнятними. При цьому в якості відповідного рішення національного суду вказано «Сєвєродонецький міський суд Луганської області, 10/04/2009». Виплата за судовими рішеннями основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком позивачу здійснювалась до 01.11.2011 року. З 01.11.2011року УПФУ в м. Сєвєродонецьку розмір пенсії ОСОБА_1 було змінено та здійснено відповідно до статті 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» якою встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39,50,51,52,54, Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та частини 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік та на підставі постанови КМУ №745 від 06.07.2011р «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011р. Розмір основної пенсії позивачу з 01.11.2011р. склав 3002 грн. 38 коп., коеф. підвищення як інваліду війни - 328,80 грн., та розмір додаткової пенсій - 328,80 грн. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.10.2015 року по справі № 428/7173/15-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про невиконання судових рішень, відновлення порушених прав та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 року по справі № 812/1509/15, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправної бездіяльності, визнання незаконної та скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії відмовлено. За таких обставин Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії діяло на підставі та у спосіб, що визначений законами України, тому представник відповідача просить суд залишити без розгляду даний позов.

В судовому засіданні позивач присутній не був, в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 4, 6 ст. 128 КАС України судом було вирішено розглянути справу в письмовому провадженні без проведення судового засідання та, відповідно, без складання журналу судового засідання.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач має статус особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесений до першої категорії та є інвалідом 2 групи по захворюванню, що повязане з ліквідацією аварії на ЧАЕС, у звязку із чим знаходиться на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.04.2009 року по справі № 2-а-389/09 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, а саме визнано протиправною бездіяльність посадових осіб відповідача щодо нарахування позивачеві підвищення пенсії з 01.10.2007р. до 31.03.2009р. при збільшенні мінімальної пенсії за віком, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачеві перерахувати пенсію по 2 групі інвалідності з 31.03.2009р. відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязано відповідача починаючи з 01.10.2007р. до 31.03.2009р. підвищити позивачеві пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з 01.10.2007р. 415,11 грн., з 22.05.2008р. 481,0 грн., з 01.07.20008р. 482,0 грн., з 01.10.2008р. 498,0 грн.; зобовязано відповідача, починаючи з 31.03.2009р. здійснити перерахунок та виплату позивачеві по 2 групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно зі встановленими Законом України розміром мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року по справі № 2а-389/09/1227 було змінено постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності.

Резолютивну частину зміненої постанови викладено в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної пенсії у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 3 групи, в розмірі меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі, меншому ніж 50 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.10.2007р. до 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. до 30.03.2009 р. включно.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 31.03.2009р. ОСОБА_1 пенсії, як інваліду 2 групи відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі: 8 мінімальних пенсій за віком державної пенсії по інвалідності та 75% мінімальної пенсії за віком додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.10.2007р. до 31.12.2007р. державну пенсію по інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що її розмір у цей період часу складав 411,15 грн. (з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 410,0 грн., збільшеному на 1 відсоток) та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що її розмір у цей період часу складав 411,15 грн. (з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 410,0 грн., збільшеному на 1 відсоток).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. до 31.03.20009р., враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховуючи розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який з 22.05.2008р. був встановлений у розмірі 481,0 грн., з 01.07.2008р. - 482,0 грн., з 01.10.2008 р. 498 грн. з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня встановлення 2 групи інвалідності 31.03.2009р., з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої розмірі мінімальної пенсії за віком дорівнюється прожитковому мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний період.»

Рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Щукін та інші проти України» (заява № 59834/09 та 249 інших заяв) від 13 лютого 2014 року було встановлено, що в заявах, зазначених у Додатку 1, було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції у звязку з тривалим невиконанням рішень, винесених на користь заявників. Суд також вважає, що було порушення статті 13 Конвенції, оскільки заявники не мали ефективного національного засобу юридичного захисту, за допомогою якого вони могли б отримати відшкодування шкоди, завданої таким невиконанням. За таких підстав Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції. Також Суд постановив що:

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, чиї заяви зазначені у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Згідно із пунктом 93 Додатку 1 до вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться у переліку осіб, чиї заяви визнано прийнятними. При цьому в якості відповідного рішення національного суду вказано «Сєвєродонецький міський суд Луганської області, 10/04/2009».

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.10.2015 року по справі № 428/7173/15-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Луганській області про невиконання судових рішень, відновлення порушених прав та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Вказаною постановою, серед іншого встановлено, що 16.04.2015 року на виконання до ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області надійшов дублікат виконавчого листа Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.12.2014р. у справі № 2-а-389/09.

17.04.2015 року на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області надійшла заява з додатком рішення Європейського суду з прав людини в справі «Щукін та інші проти України» про відновлення вищезазначеного виконавчого провадження та державним виконавцем, керуючись ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

28.09.2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області, керуючись п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа в адміністративній справі №2а-389/09, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.08.2015 року у справі №428/6878/15-а, якою виконавчий лист №2а-389/09, виданий Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Виплата за судовими рішеннями основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком позивачу здійснювалася до 01.11.2011 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 року по справі № 812/1509/15, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконною та скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Вищевказаною постановою суду, серед іншого встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України розглянута заява позивача про примусове виконання рішення Європейського суду з прав людини № 59834/09 від 13.02.2014, на підставі чого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42560372.

07.07.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було надіслано до управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку Луганської області вимогу № 131/22 щодо повідомлення останнім про повне або часткове виконання постанови по справі № 2-а-389/09.

17.07.2015 за № 35267/09-10 повідомлено головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо того, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_1 на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 нараховано за період з 01.10.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 31.10.2011 та виплачено 173979 грн. 84 коп., що не заперечується та підтверджено сторонами по справі.

11 вересня 2011 року відділом примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України на адресу позивача надіслано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 10.09.2015, винесену на підставі рішення № 59834/09 від 13.02.2014, що видав Європейський суд з прав людини, у зв'язку з його виконанням. Вказана постанова отримана позивачем 26.09.2015 року.

Листом відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.10.2015 року № М-20040/131/20.1/22 розглянуто звернення позивача від 23.09.2015 та повідомлено, що рішення Сєвєродонецького міського суду від 10.04.2009 року у справі №2а-389/09/1227 (зі змінами, внесеними постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року №2а-389/09/1227) та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Щукін та інші проти України" від 13.02.2014 року в частині вимог заявника ОСОБА_1, виконані у повному обсязі.

Згідно із копією заяви ОСОБА_1 на імя Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 09.03.2017 року, ОСОБА_1 просить Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області перерахувати та виплатити з 01.09.2016 року пенсію відповідно до розрахунку мінімальних пенсій з 01.09.2016 року 1130,00 грн., а з 01.12.2016 року з розрахунку 1247,00 грн., тобто в розмірах відповідно до рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року.

Відповідно до копії листа Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на імя ОСОБА_1 № 38/н-4від 23.03.2017 року, згідно постанов Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.04.2009 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року, ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії та виплачено за період з 01.10.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.10.2011 року з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої розмірі мінімальної пенсії за віком дорівнюється прожитковому мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний період.

Першочерговим питанням, яке підлягає вирішенню та впливає на вирішення справи за суттю позовних вимог у цій справі є правомірність дій відповідача у справі органу Пенсійного фонду щодо припинення виплати пенсії у розмірах, встановлених постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року у справі №2а-389/09/1227 та продовження виплати пенсії на підставі цієї постанови суду та постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року ( в редакція, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, далі Закон №796) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частинами 1 та 4 ст. 54 Закону № 796 визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

В той же час, Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-6 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статей 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову N 745 від 6 липня 2011 року, якою встановлено зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначена постанова набрала чинності 23.07.2011 року (Урядовий кур'єр вiд 23.07.2011 - № 133).

Таким чином, виплата основної та додаткової пенсії відповідно статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.07.2011 року здійснюються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», прийнятою на 2012 рік, встановлено, також зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також встановлено, що у 2013 році положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Крім того, суд зазначає, що пунктами 2 та 3 Рішення Конституційного Суду України від 13.01.2012 року № 3-рп/2012 вирішено наступне:

«2. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

3. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19,частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Відповідно до ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного суду України є обов'язковими до виконання на території України.

В рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03.06.2014 року у справі ОСОБА_2 проти України зазначено про те, що норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому. ЄСПЛ у цьому рішенні також зазначив, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми вищенаведених законів, якими регулюються спірні правовідносини, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у невиконанні рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року в адміністративній справі № 2а-389/09/1227, не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки з урахуванням вищенаведених правових норм виплата цього виду пенсійного забезпечення здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Суд також звертає увагу, що рішення Сєвєродонецького міського суду від 10.04.2009 року у справі №2а-389/09/1227 (зі змінами, внесеними постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року №2а-389/09/1227) та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Щукін та інші проти України" від 13.02.2014 року в частині вимог заявника ОСОБА_1, виконані у повному обсязі і подальшому виконанню не підлягають з наведених вище підстав.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими і у їх задоволенні належить відмовити.

Суд також вважає за необхідне окремо відзначити, що цей позов подано позивачем з інших підстав, ніж у справі № 428/7173/15-а або у справі № 812/1509/15, а саме з підстав подання позивачем заяви про виплату пенсії від 09.03.2017 року, а тому позов підлягав розгляду по суті.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно із статтею 94 КАС України, суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір», а отже судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 118, 158-163, 171, 186, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.Б. Баронін