Справа № 369/713/17
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/713/17
Провадження № 2-а/369/94/17
ПОСТАНОВА

іменем України

17.03.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції в м. Києві, про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, серія АР № 774311 від 13.01.2017 року,

В С Т А Н О В И В

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача інспектора роти № 7 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, серія АР № 774311 від 13.01.2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 січня 2017 року близько 09 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Ак. Глушкова, буд. 25, на прибудинковій території будинку № 25 в житловій зоні, з дотриманням правил дорожнього руху він припаркував автомобіль марки Honda Accord, д.н.з. АІ 38371 СТ.

Автомобіль був припаркований так, що з лівого боку від автомобіля залишився проїзд/прохід, який дозволяв вільний проїзд та прохід пішоходам. З правого боку одним колесом він поставив свій автомобіль на тротуар та залишив біля 50 см. відстані від газону. Таким чином жодних перешкод для руху у житловій чи пішохідній зоні автомобіль не створював, як для пішоходів так і для автомобілів.

В той же день о 18 год. 30 хв. йому стало відомо, що вказаний автомобіль був евакуйований на штрафний майданчик.

В управлінні патрульної поліції у м. Києві інспектор роти № 7 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 вручив йому постанову серії АР № 774311 та копію акту огляду про тимчасове затримання транспортного засобу від 12 січня 2017 року.

За зберігання автомобіля на штраф майданчику та за послуги евакуатора з нього було стягнуто 1128 грн..

Позивач зазначив, що постанова серії АР № 774311 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення була складена інспектором з порушенням, оскільки сам інспектор не був присутній на місці події. В оскаржуваній постанові не зазначено, яким чином інспектор встановив вину особи та які докази були при цьому досліджені. Інспектор виніс постанову у відсутності особи, відносно якої вона приймалась.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати дії інспектора Стаднічука О.М. протиправними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 774311 від 13 січня 2017 року, справу про адміністративне правопорушення закрити.

До участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору судом було залучено Управління патрульної поліції в м. Києві.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання відповідач інспектор роти № 7 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання представник третьої особи Управління патрульної поліції в м. Києві не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази та показання свідка, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 774311 від 13 січня 2017 року, яка була прийнята інспектором роти № 7 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_2, встановлено, що 12 січня 2017 року в м. Києві по пр-т А. Глушкова, 25 водій ОСОБА_1 здійснив стоянку на тротуарі, створив суттєву перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п. 15.10 (16) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_3 постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 774311 від 13 січня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..

ОСОБА_3 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 січня 2017 року автомобіль НОМЕР_1 був поміщений на штраф площадку, у звязку з порушенням п. 15.10 (в) ПДР та ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1.5 ПДР України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Звертаючись з позовом до суду позивач ОСОБА_1 зазначив, що він не порушуючи правил дорожнього руху, припаркував свій автомобіль на прибудинковій території, де одним колесом поставив автомобіль на тротуар та залишим біля 50 см. відстані до газону.

У відповідності до п. 15.10 стоянка забороняється: у місцях, де заборонена зупинка; на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається що найменше 2 м.

У судовому засіданні позивач не надав суду доказів, які б спростовували факт порушення ним положень ч.3 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню.

Суд не вбачає порушень в діях працівника поліції в частині складання постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 774311 від 13 січня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.222 КпАП України до компетенції органів національної поліції віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 цього Кодексу.

ОСОБА_3 вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ОСОБА_3 ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Вислухавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що дії відповідача в частині складання оскаржуваного протоколу не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань позивача. Доказів про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення суду не надано.

Щодо заявленої позивачем вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, яка кореспондується з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду. Однак адміністративні суди не наділені повноваженнями закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення, тому на підставі вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 283 КУпАП, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 11, 71, 74, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції в м. Києві, про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , серія АР № 774311 від 13.01.2017 року, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.