Справа № 626/337/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р.Справа № 626/337/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2017р. по справі № 626/337/17

за позовом ОСОБА_1

до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про поновлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд поновити порушене право та зобов'язати відповідача прийняти на надати позивачу рішення комісії про відмову в перерахунку за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а саме: зарахувати до страхового стажу період інвалідності з 07.07.1982 року по 03.11.1987 року та з 12.09.2014 року по теперішній час, яку позивач отримав в зв'язку з проходженням військової служби; застосувати при розрахунку пенсії за віком з 01.08.2016 року показник середньої зарплати за 2015 рік - 3 263,44 грн.; взяти до обчислення пенсії заробітну плату за три роки з 01.10.2010 року по 30.09.2013 року.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2017 року по справі № 626/337/17 адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано відповідача розглянути заяву позивача від 20.10.2016 року про перерахунок пенсії за Списком № 2 та прийняти відповідне рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту постанови Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про поновлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов'язано Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, ідентифікаційний код 40381122, розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 20.10.2016 року про перерахунок пенсії за Списком № 2 та прийняти відповідне рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальник безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду : непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державі пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють і підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. І запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійної віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпеченні забезпечення; особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючи законодавством.

21.10.2016 року позивач звернувся до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перерахунок пенсії за Списком № 2, в якій просив взяти для обчислення пенсії заробітну плату за 3 роки з 01.10.2010 року по 30.09.2013 року; визначити величину оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) з 01.10.2012 року до 01.09.2013 року; зарахувати, згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», час перебування на інвалідності по захворюванню отриманому в період проходження військової служби до страхового стажу із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також 07.11.2016 року та 15.02.2017 року позивач звертався до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявами про надання йому рішення комісії на його звернення про перерахунок пенсії.

Листами від 01.11.2016 року, 09.11.2016 року, 27.02.2017 року № 1729-02/16 Красноградським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області повідомлено позивача, що оскільки ним подана заява за нормами Закону України «Про звернення громадян», тому відповідь надана відповідно до норм цього ж закону.

Слід зазначити, що рішення про здійснення перерахунку пенсії позивача або про відмову в такому перерахунку відповідачем не приймалося.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що розгляд заяви особи про перерахунок пенсії територіальним органом Пенсійного фонду України здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення про задоволення її вимог або відмову у здійсненні такого перерахунку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 20.10.2016 року про перерахунок його пенсії відповідачем не прийнято, а натомість повідомлено про надання відповіді за Законом України «Про звернення громадян» (а.с. 10-12).

Водночас, у заяві позивача про перерахунок пенсії відсутнє посилання на Закон України «Про звернення громадян» (а.с. 7).

Враховуючи викладене, на це, колегія суддів вважає, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача в порядку, визначеному чинним законодавством, а саме ст.ст. 44,45 Закону № 1058-ІV та п.п. 4.1, 4.3 Порядку № 22-1, а тому для відновлення порушеного права позивача на даній стадії правовідносин належним способом захисту є зобов'язання відповідача розглянути подану ним заяву про перерахунок пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства та прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що прийняття рішення про перерахунок пенсії особи та перевірка підстав для здійснення відповідного перерахунку належить до дискреційних повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України, які відповідачем не були реалізовані та для здійснення яких він, згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема наділений правом витребувати відповідні первинні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Позивач дійсно звернувся до відповідача не в порядку Закону України «Про звернення громадян», а із заявою про перерахунок пенсії, яка не була розглянута, як того вимагає чинне законодавство в галузі пенсійного забезпечення, а натомість надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», яку неможна вважати рішенням про перерахунок пенсії або про відмову в його здійсненні.

Доводи відповідача про те, що позивачем не було подано заяву про перерахунок пенсії за формою, визначеною законодавством, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, по-перше, у заяві позивача від 20.10.2016 року міститься вимога саме про перерахунок пенсії за Списком № 2, а по-друге, у листі-відповіді на заяву від 27.02.2017 року № 1729-02/16 відповідач зазначає про надання відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян», а не про прийняття рішення на підставі заяви позивача та/або про її невідповідність вимогам законодавства.

Крім того, як було встановлено вище, у заяві позивача від 20.10.2016 року відсутнє жодне посилання на Закон України «Про звернення громадян».

Відповідно до позовних вимог, позивач просив зобов'язати відповідача надати рішення про відмову в перерахунку пенсії, але вимога саме надати рішення про відмову в перерахунку пенсії є передчасною, оскільки прийняття рішення про перерахунок або відмову у перерахунку пенсії належить до компетенції Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зобов'язати Красноградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.10.2016 року про перерахунок пенсії за Списком № 2 та прийняти відповідне рішення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано виніс постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2017 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції і вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування відповідачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Красноградського районного суду Харківської області від 20.03.2017р. по справі № 626/337/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2017 р.