Справа № 337/4110/16-а(2-а/337/195/2016)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2017 рокусправа № 337/4110/16-а(2-а/337/195/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянов А.С.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25 січня 2017 року

у справі № 337/4110/16-а(2-а/337/195/2016)

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ДПП України Карманова Павла Олексійовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро ДПП України Карманова Павла Олексійовича, в якому просив скасувати постанову серії АР №255296 від 20.10.2016, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.10.2016 приблизно об 11:20 годині позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку на крайній правій смузі, яка передбачена для руху маршрутних транспортних засобів, але оскільки та смуга була відокремлена переривчатою лінією дорожньої розмітки, а зупинка була пов'язана із посадкою пасажира, то згідно п.17.2. ПДР України, такі дії не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2016 у даній справі до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції України (а.с.26).

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2017 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що зупинка транспортного засобу позивача не була викликана необхідністю висадки пасажира, а отже зупинення в місці для руху маршрутних транспортних засобів є такою, що порушує Правила дорожнього руху.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що суд протиправно прийняв рішення на підстав доказів, долучених до справи особою, яка не є стороною у справі. Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції України залучено до участі у справі в якості третьої особи вже після того, як вказані докази надіслані до суду. Також позивач вказує, що відсутність водія на фото біля транспортного засобу не свідчить про те, що дана зупинка не викликана необхідністю посадки/висадки пасажира.

Сторони (їх представники), представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 20.10.2016 інспектором роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Дніпро Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кармановим П.О. винесено постанову серії АР №255296 від 20.10.2016 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до позивача - ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. на підставі ч.3 ст.122 КУпАП.

Підставою для прийняття означеної постанови стали наступні обставини: 20.10.2016 приблизно о 11:20 годині у м. Дніпро, пр. Яворницького, 46, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Acura MDX», державний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 Правил дорожнього руху України, чим порушив вимоги п.17.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування постанови АР №255296 від 20.10.2016.

Спір між сторонами з приводу повноважень відповідача та дотримань порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відсутній.

Спірним в межах даної справи є правомірність притягнення позивача до відповідальності на підставі ч.3 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою серії АР №255296 від 20.10.2016 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.3 ст.122 КУпАП за порушення вимог знаку 5.11 Правил дорожнього руху, яке полягає у здійсненні зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Згідно ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), дорожній знак 5.11 відноситься до категорії інформаційно-вказівних і має зміст «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», і означає, що смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

За приписами п.17.1 Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Як виняток у п.17.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

ОСОБА_1 не заперечується факт зупинки на крайній правій смузі, передбаченої для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 Правил дорожнього руху, але зазначається, що зупинка його автомобіля пов'язана із посадкою пасажира і тому, враховуючи приписи п.1.72 Правил дорожнього руху, його дії не містять складу адміністративного правопорушення.

Втім Управлінням патрульної поліції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції України надано до суду фота, які зафіксували на крайній правій смузі, передбаченій для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 Правил дорожнього руху, транспортний засіб «Acura MDX», державний номер НОМЕР_1, без водія та інших осіб в салоні авто, а також наявності будь-яких осіб поблизу даного автомобіля (а. с.20-24).

Позивачем же, зі свого боку, не надано суду жодних доказів на підтвердження доводів, що відсутність осіб в автомобілі та поза ним на фотоматеріалах мала місце через те, що на момент здійснення відповідачем фото позивач та свідок вийшли з автомобілю для дачі своїх пояснень відповідачу.

Крім того, будь-яких відомостей щодо наявності свідка ані матеріали у справі про адміністративне правопорушення, ані матеріали даної судової справи не містять.

Посилання позивача, що подані Управлінням патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції України докази є недопустимими, безпідставно застосовані судом першої інстанції, оскільки надані особою, що не брала участі у розгляді справи та не мала права подавати до суду докази або пояснення, залучена до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог, лише ухвалою суду від 22.12.2016, апеляційний суд вважає помилковими.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 25.11.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя відкрито провадження у даній адміністративній справі з призначенням судового засідання на 22.12.2016 (а. с.10).

До судового засідання, призначеного на 22.12.2016, а саме: 19.12.2016 Управлінням патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції України, працівником якого є відповідач, надано до суду першої інстанції заперечення на адміністративний позов із доданими до них вищевказаними фотоматеріалами (а. с.15-18).

22.12.2016 відповідною ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції України (а.с.26).

Отже, під час розгляду справи в суді першої інстанції, дослідження доказів у справі та ухвалення постанови суду від 25.01.2017 Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції України мало статус особи, яка бере участь у справі (ст.47 КАС України), з відповідними процесуальними правами, в тому числі правом подавати докази, брати участь у дослідженні доказів (ст.49 КАС України).

Крім того, є помилковим твердження позивача про недопустимість доказів за наведених ним обставин, оскільки питання допустимості доказів вирішується за правилами ч.4 ст.70 КАС України, відповідно до якої обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В даному випадку подані третьою особо докази, з огляду на предмет спору та спірні правовідносини, є належними та допустимими, суд першої інстанції з метою з'ясування всіх обставин справи, як того вимагає ст.11 КАС України, вірно надав оцінку вказаним доказам, які в своїй сукупності підтверджують факт порушення позивачем Правил дорожнього руху і вчинення ним адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач всупереч ч.1 ст.71 КАС України не надав суду жодних доказів на спростування зафіксованого відповідачем порушення Правил дорожнього руху, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне порушення серії АР №255296 від 20.10.2016.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції те ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25 січня 2017 року у справі № 337/4110/16-а(2-а/337/195/2016) - залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25 січня 2017 р. у справі № 337/4110/16-а(2-а/337/195/2016) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко