Справа № 343/2314/16-а,2-а/0343/46/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 р. Справа № 876/3727/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі за позовом ОСОБА_3 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з вимогами про визнання неправомірними дій відповідача щодо не включення до заробітку суми усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при обчисленні з 31.03.2014 йому пенсії за віком як державному службовцю згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на 31.03.2014) та щодо не переведення його з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». Зобов'язати зобов'язання відповідача перевести його з 31.03.2014 з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» та здійснити нарахування та виплату йому пенсії за віком як державному службовцю згідно ст. 37 цього Закону в редакції станом на 31.03.2014, починаючи з 31.03.2014, з розрахунку 80 % від суми заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі посадового окладу в сумі 1755,00 грн., надбавки за ранг в сумі 70,00 грн. та надбавки за вислугу років (40%) в сумі 730,00 грн. згідно довідки № 140 від 28.03.2014 та середньомісячного розміру надбавки за високі досягнення у праці, премій, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат та інших виплат згідно довідки № 709 від 01.11.2016 з врахуванням проведених виплат та виплатою індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з застосуванням як базового місяця для обчислення індексації березня 2014 року.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 адміністративний позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 31.03.2014 по 13.06.2016 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Визнано неправомірними дії відповідача щодо не включення до заробітку сум усіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при обчисленні позивачу пенсії за віком як державному службовцю згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». Зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком як державному службовцю згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 14.06.2016, з розрахунку 80 % від суми заробітної плати з урахуванням усіх сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років визначених на підставі довідки № 709 від 01.11.2016 середньомісячного розміру надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премій, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат й інших виплат, з врахуванням виплачених сум та з виплатою індексації пенсії згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», без зміни базового місяця для обчислення індексації. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішення суду першої інстанції, його оскаржив відповідач. Вважає, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення надав неналежну правову оцінку всім суттєвим обставинам справи і не в повній мірі дослідив здобуті в процесі судового розгляду справи докази, що у свою чергу стало причиною порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, і як наслідок тягне за собою не правильне вирішення даної справи. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позивачу в задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга аргументована аналогічними доводами, що в запереченні на адміністративний позов. Крім того зазначає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимогу щодо виплати індексації пенсії без зміни базового місяця для обчислення пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

У справі встановлено, що 31.03.2014 ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, із заявою про переведення його на пенсію за віком як державного службовця згідно Закону України «Про державну службу».

З дослідженої судом першої інстанції пенсійної справи ОСОБА_3 встановлено, що до наведеної заяви були долучені довідки про складові заробітної плати № 140 від 28.03.2014 та № 431 від 04.06.2014, а також форма ОК 5, в якій містилися відомості про всі нараховані та сплачені ним страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Також судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 31.03.2014 останньому призначена пенсія за віком як державному службовцю, що підтверджується копіями розпорядження № 152819 від 09.04.2014, № 152819 від 24.06.2014, а тому безпідставними є позовні вимоги в частині визнання дій відповідача щодо не переведення його з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язання відповідача перевести його з 31.03.2014 з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

02.11.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести розрахунок його пенсії державного службовця з урахуванням наданої ним довідки № 709 від 01.11.2016 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно копії довідки № 709 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 01.11.2016 ОСОБА_3 за період з березня 2012 року по лютий 2014 року отримував: надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 15619,75 грн., премії в розмірі 6315,28 грн., премії до державних, професійних свят та ювілейних дат в розмірі 5587,40 грн. та інші виплати в розмірі 27296,83 грн. На всі виплати, включені в довідку, нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом Долинського ОУПФ України Івано-Франківської області № 4991/03-01 від 14.11.2016 повідомило ОСОБА_3 про те, що при зверненні за призначенням пенсії згідно Закону України «Про державну службу» ним подані довідки № № 139, 141 від 28.03.2014 р. У розрахунок для призначення пенсії включені всі суми, зазначені в них.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні розрахунку заробітної плати для призначення позивачу пенсії як державному службовцю відповідачем не було враховано суми усіх видів виплат, зазначених у довідці № 709 від 01.11.2016, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок) за 24 календарні місяці перед виходом на пенсію.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення спірної пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права в справах подібної категорії міститься у постановах Верховного Суду України від 3 червня 2014 року (№ 21-134а14), від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно зобов'язав відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» із заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати та інших виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок), починаючи з 14.06.2016.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки на момент призначення пенсії позивач мав право на врахування таких складових заробітної плати як виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексацію зарплати, в тому числі інші виплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок), а тому відмова відповідача в проведенні перерахунку пенсії є порушенням прав позивача, закріплених Конституцією, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Необхідно погодитись з висновком суду першої інстанції, що індексацію пенсії позивачу слід провести без зміни базового місяця для проведення індексації, оскільки перерахунок пенсії позивача є відновленням його порушеного права на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, і не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та встановлення нового базового місяця. Перерахований розмір пенсії буде таким, що підлягав виплаті при призначенні пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений в належному розмірі, тому базовий місяць для проведення індексації його пенсії має бути залишений без змін у відповідності до вимог п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, відтак не заслуговують на увагу доводи апелянта про помилковість висновку суду щодо виплати індексації пенсії позивача без зміни базового місяця для обчислення пенсії.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі № 343/2314/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 25.04.2017р.