Справа № 816/2049/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 р.Справа № 816/2049/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2017р. по справі № 816/2049/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс"

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

10.11.2016 р. Державна екологічна інспекція в Полтавській області (далі по тексту Інспекція, позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс" (далі по тексту ТОВ "НВП "Глобинський свинокомплекс", відповідач), в якому просила суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс" допустити Державну екологічну інспекцію в Полтавській області до здійснення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року по справі № 816/2049/16 у задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції в Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс" про зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року по справі № 816/2049/16 скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ст.13 Конституції України, ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п.3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011, п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року № 429, стверджує про наявність у відповідача як субєкта господарювання обовязку допустити посадових осіб Інспекції до проведення перевірки. У Інспекції, у свою чергу, в силу ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України, наявне право звернення до суду з позовом про зобовязання ТОВ «НВП «Глобинський свинокомплекс» допустити фахівців Інспекції до перевірки, оскільки такий обовязок відповідачем не виконано.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року по справі № 816/2049/16, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях та у судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Стверджує про відсутність правових підстав у Інспекції звертатися до суду з позовом до суб'єкта господарювання про зобов'язання здійснити допуск до проведення позапланової перевірки. Крім того, вказує на те, що ОСОБА_3, звертаючись на урядову "гарячу лінію", повідомила про неприємні запахи, що походили зі свинокомплексу М'ясокомбінату, а не з ТОВ "НВП "Глобинський свинокомплекс". Згодом заявниця повідомила про те, що станом на 02.11.2016 року неприємні запахи були локалізовані, у зв'язку з чим 02.11.2016 року подала до Інспекції заяви про залишення її звернення без розгляду, однак, це не було враховано позивачем по справі. Зазначив, що позивач, звертаючись до суду, просить допустити фахівців Інспекції до перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, в той час як звернення ОСОБА_3 стосувалося виключно проведення перевірки дотримання законодавства у сфері охорони атмосферного повітря. Отже, позивачем самовільно розширено предмет перевірки. Також відмітив, що з огляду на ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у направленнях на перевірку повинно бути вказано адресу конкретного відокремленого підрозділу чи господарського об'єкту, безпосередньо пов'язаного з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище. Однак, позивачем у направленнях на перевірку вказано юридичну адресу ТОВ "НВП "Глобинський свинокомплекс", чим створено можливість проведення перевірки будь-якого виробничого об'єкту позивача, розташованого в межах Полтавської області.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.09.2016 р. на урядову "гарячу лінію" надійшла скарга гр. ОСОБА_3 щодо забруднення повітря свинокомплексом М'ясокомбінату у м.Глобино, а саме: неприємний запах фекалій тварин, який посилюється вночі (а.с.12).

На виконання доручення Державної екологічної інспекції України щодо розгляду скарги гр. ОСОБА_3 стосовно можливих порушень вимог природоохоронного законодавства у сфері атмосферного повітря свинокомплексом у м.Глобине, позивач листом від 21.09.2016 р. №3462/01-13/06-16 звернувся до Державної екологічної інспекції України з проханням надати згоду на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря (а.с.13).

20.10.2016 р. Державна екологічна інспекція України надала згоду на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря ТОВ "НВП "Глобинський свинокомплекс" (а.с.14).

31.10.2016 р. позивачем винесено наказ №236/01-03 "Про проведення позапланового заходу (перевірки) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Глобинський свинокомплекс" (а.с.15) та видано направлення від 31.10.2016 р. №236/01-01-14 (а.с.16).

02.11.2016 р. інженером з охорони навколишнього природного середовища ТОВ "НВП "Глобинський свинокомплекс" не було допущено посадових осіб Інспекції до проведення перевірки, про що останніми складено акт №236/01-01-14 про недопущення на об'єкт для проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с.17).

Позивач, не погодишись із відмовою у допуску до перевірки, звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання ТОВ "НВП "Глобинський свинокомплекс" допустити Державну екологічну інспекцію у Полтавській області до здійснення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду із вимогами щодо ухвалення судового рішення про зобов'язання відповідача допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Полтавській області до проведення перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Вказана норма кореспондується з положеннями пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 454/2011, передбачено, що основним завданням Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекції України) є, зокрема реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Відповідно до пункту 6 вказаного Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Колегія суддів зазначає, що жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено право органу держаної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V, який, зокрема, встановлює порядок, умови та вимоги до проведення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів. При цьому, обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у статті 11 Закону №877-V, який поширює свою дію на спірні правовідносини, та не потребує для цього додаткового ухвалення судом рішення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що частиною четвертою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, зокрема, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень в інших випадках, встановлених законом, а Інспекція, відповідно до Положення та Закону № 877-V, законодавцем не наділена повноваженнями щодо звернення до суду у випадку недопуску для проведення перевірки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Висновок суду першої та апеляційної інстанцій про відсутність у органів Державної екологічної інспекції права на звернення до суду з позовом про зобовязання субєкта господарювання допустити до перевірки посадових осіб Інспекції узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 07.07.2016 р. №К/800/9384/16, від 31.05.2016 р. №К/800/6460/16, від 27.09.2016 р. №К/800/9572/16, від 19.10.2016 р. №К/800/8100/16, від 12.04.2017 р. № К/800/15319/16.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Державної екологічної інспекції в Полтавській області.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2017р. по справі № 816/2049/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 27.04.2017 р.