Справа № 168/108/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Справа № 876/4495/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Затолочного В.С.,

суддів: Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 02 березня 2017 року по справі № 168/108/17 за позовом ОСОБА_1 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії,-

В C Т А Н О В И В:

14.02.2017 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1П.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Відповідач, Старовижівське ОУПФ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Старовижівського ОУПФ щодо відмови в переведенні позивачки на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобовязати Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачці відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії, тобто на 28.12.2006 року), починаючи з 05.01.2017р., в розмірі 90 відсотків місячного заробітку провідного спеціаліста ГУНП у Волинській області у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, на підставі довідки виданої ГУНП у Волинській області.

Постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 02 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила позивачка, яка покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 02 березня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не мотивував рішення щодо вимог про переведення на пенсію за Законом «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі ОСОБА_2 № 3723-ХІІ). Щодо вимог про перерахунок пенсії суд першої інстанції також не врахував доводів позивача про те, що неможливість такого перерахунку стосується лише осіб, яким пенсія призначена після 01.06.2015 року. Оскільки вона набула права на таку пенсію значно раніше, то такі обмеження на неї не розповсюджуються.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що з 16.07.2001 року позивачу призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсію призначено з урахуванням страхового стажу роботи 29 років 07 місяців 06 днів та заробітку взятого за період роботи з 01.09.1999 року по 31.08.2001 року.

В звязку з набранням чинності Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» з 1 січня 2004 року позивачці проведено перерахунок пенсії по документах пенсійної справи з урахуванням страхового стажу 32 роки 08 місяців 20 днів, середньомісячного заробітку взятого за період роботи з 01.09.1999 року по 31.08.2001 року.

13.06.2005 року Волинською спеціалізованою фтізіо-офтальмологічною медико-соціальною експертною комісією позивачці встановлено II групу інвалідності.

З 28.12.2006 року, відповідно до поданої заяви, позивачці проведено перерахунок в звязку з переведенням на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Пенсію перераховано з урахуванням страхового стажу роботи 36 років 00 місяців 16 днів (в тому числі на державній службі 27 років 07 місяців 16 днів) та заробітної плати взятої за період роботи з 01.11.1999 року по 31.08.2001 року.

З 28 січня 2016 року відповідно до заяви позивачці проведено перерахунок та переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Пенсію розраховано з урахуванням страхового стажу роботи 45 років 00 місяців 19 днів та заробітної плати взятої за період роботи з 01.07.2000 року по 31.12.2015 року.

В січні 2017 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом за №5/Т-01 від 16.01.2017 р. Відповідач повідомив Позивачу про відмову в переведенні на пенсію держслужбовця у звязку з відсутністю законодавчих підстав для цього.

Відмовляючи в задоволенні позову про переведення на раніше отримувану пенсію, призначену відповідно до Закону № 3723-ХІІ, суд першої інстанції послався на норми чинного законодавства, відповідно до яких з 01.06.2015 року пенсії відповідно до зазначеного Закону не призначаються і не перераховуються.

Однак, судом першої інстанції не було враховано того, що Позивач, звертаючись із заявою до Відповідача, просила перевести її на раніше призначену пенсію за Законом № 3723-ХІІ, а не призначити їй таку пенсію.

Дана обставина не знайшла належної оцінки в рішенні суду першої інстанції.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду виходить з того, що Відповідачем не заперечувалося, а наявними в матеріалах справи документами (зокрема документами пенсійної справи Позивача) підтверджується факт призначення Позивачу пенсії відповідно до Закону № 3723 до відповідних законодавчих змін, на які посилається Відповідач у відмові в задоволенні заяви Позивача та суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Вимогу про призначення їй пенсії за чинним Законом «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ (далі ОСОБА_2 № 889-VІІІ) чи за Законом № 3723-ХІІ Позивач не ставить.

Відтак посилання на законодавчі норми, які не дають підстав для призначення пенсії Позивачу, безпідставні.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення Позивача, документів пенсійної справи Позивача, зокрема Протоколу пенсійного органу від 05.01.2007 року № 296, пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 3723-ХІІ Позивачу призначена довічно.

Факт довічного призначення пенсії Позивачу відповідно до Закону № 3723-ХІІ в розмірі 90% від заробітку не заперечувався Відповідачем.

Отже підстав вважати, що право на таку пенсію Позивач втратила немає.

Відповідно до ст.. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

В даному випадку Позивач виявила бажання про повернення її на пенсію, призначену їй довічно за Законом № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про незаконність відмови Відповідача в переведенні Позивача на раніше призначену їй довічну пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Право Позивача на отримання такої пенсії може бути захищене шляхом визнання протиправною відмови Відповідача в переведенні Позивача на раніше призначену пенсію державного службовця та зобовязання його вчинити дії по переведенню Позивача на таку пенсію відповідно до поданої заяви.

Вирішуючи позовну вимогу щодо зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, то такі вимоги є передчасними, оскільки Відповідачем не вчинено жодних дій для розрахунку та виплати Позивачу зазначеної пенсії.

До того ж, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, на даний час відсутні будь-які законодавчі підстави для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду погоджується з таким матеріально-правовим обґрунтуванням з огляду на наступне.

На час звернення позивача до відповідача з приводу перерахунку пенсії діяв ОСОБА_2 № 889-VIII.

Даним законодавчим актом визнано таким, що втратив чинність ОСОБА_2 № 3723-ХІІ), і не передбачено перерахунку пенсій, призначених до раніше чинного Закону № 3723-ХІІ.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин ст.. 37-1 Закону № 3723-ХІІ не була чинною і застосування її для перерахунку пенсії позивачу судом першої інстанції безпідставне.

Аналогічних змін на час виникнення спірних відносин набула Постанова Кабінету Міністрів України від 31.12.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якою раніше регулювався порядок перерахунку пенсій державним службовцям, і нею в теперішній час також не передбачено порядку перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Тому колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог щодо перерахунку пенсії позивачу.

Посилання апелянта на неконституційність скасування положень Закону № 3723-ХІІ безпідставні, оскільки на час вирішення справи ОСОБА_2 України «Про державну службу» в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII в будь-якій частині неконституційним не визнаний і підстав для застосування норм визнаного цим законом норм Закону № 3723-ХІІ немає.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині вирішення вимог щодо протиправності дій Відповідача з вирішення заяви Позивача щодо переведення її на раніше призначену довічну пенсію за Законом № 3723-ХІІ..

В іншій частині оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 02 березня 2017 року по справі № 168/108/17 в частині відмови в задоволенні позову щодо протиправності відмови пенсійного органу в переведенні позивача на пенсію державного службовця скасувати та винести в цій частині нове рішення.

Визнати протиправною відмову Старовижівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Волинської області в переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця.

Зобовязати Старовижівське обєднане Управління Пенсійного фонду України Волинської області вчинити дії по переведенню ОСОБА_1 на раніше призначену довічну пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ відповідно до поданої нею заяви від 05.01.2017 року.

В іншій частині оскаржувану постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

ОСОБА_2