Справа № 813/564/16
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р. Справа № 876/9012/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Сеника Р. П.;

за участю секретаря судового засідання Мацьків М. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Буд» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Буд» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2016 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Буд» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 грудня 2015 року № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами ТзОВ «Брокбудкепітал» та ПП «Хімінвест» є реальними, мали наслідком зміну майнового становища позивача та підтверджуються усією необхідною первинною документацією, що надана позивачем до перевірки та долучена до матеріалів справи. Висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам справи та базуються на припущеннях. Також позивач звернув особливу увагу на те, що контролюючим органом не надано жодних доказів на підтвердження факту, що господарські операції між позивачем та його контрагентами не відповідають дійним намірам сторін і спрямовані на ухилення від сплати податків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Буд» подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що реальність господарських операцій позивача з ТзОВ «Брокбудкепітал» та ПП «Хімінвест», а також факт наступного використання виконаних названим контрагентом робіт (послуг) у підприємницькій діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами, на підставі яких і було сформовано податковий кредит звітного періоду. Вказано, що невиконання контрагентами-виконавцями вимог податкового законодавства при фактичному здійсненні господарської операції не може бути підставою для притягнення до відповідальності позивача. З урахування наведеного та у звязку із тим, що підприємство не порушувало вимог, про які йдеться в Акті перевірки, вважає, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24 грудня 2015 року є протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що на підставі виданого ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області направлення № 783 від 02.12.2015 року та наказу № 653 від 02.12.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ОСОБА_1 Буд», відповідачем згідно із п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» () з питань формування податкового зобовязання та податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2014 року, березень 2014 року та квітень 2014 року з питань дотримання господарських відносин з ТзОВ «Брокбудкепітал» () ПП «Хімінвест» () та їх подальший вплив на правильність формування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди, за результатами якої складено Акт № 553/157/13-07-22-01/38057252 від 15 грудня 2015 року (надалі Акт перевірки від 15 грудня 2015 року).

Згідно висновків вищенаведеного Акта перевірки, відповідачем встановлено порушення зі сторони позивача п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 119898,62 грн., в т.ч.: за лютий 2014 року 26982,53 грн., за березень 2014 року 40457,92 грн. та квітень 2014 року 52458,35 грн.

На підставі Акта перевірки від 15 грудня 2015 року відповідачем 24 грудня 2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 179847,93 грн., у тому числі за основним платежем 119898,62 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 59949,31 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що між ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» та ТзОВ «Брокбудкепітал» було укладено два договори субпідряду:

1) № 03/02/14-Б від 03 лютого 2014 року (та додатковий договір № 1 від 07 лютого 2014 року), відповідно до п.1.1 якого замовник (за договором ТзОВ «ОСОБА_1 Буд») доручає, а субпідрядник (за договором ТзОВ «Брокбудкепітал») зобовязується на власний ризик, у відповідності до умов даного Договору, виконати будівельні роботи на обєкті за адресою: пл. Старий Ринок, 8 у м. Львові, а замовник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх. В п.2.1 цього договору субпідряду зазначено, що субпідрядник виконує роботи власними силами. Відповідно до п.2.6 договору субпідряду передбачено, що приймання-передача робіт за Договором здійснюється шляхом підписання сторонами Акта приймання-передачі виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних субпідрядних робіт (форма КБ-3);

2) № 04/02/14-б від 04 лютого 2014 року (а також додатковий договір № 1 від 07 лютого 2014 року), відповідно до п.1.1 якого замовник (за договором ТзОВ «ОСОБА_1 Буд») доручає, а субпідрядник (за договором ТзОВ «Брокбудкепітал») зобовязується на власний ризик, у відповідності до умов даного Договору, виконати комплекс робіт із будівництва за адресою: вул. Мельника, 18а у м. Рівне, а замовник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх. В п.2.1 цього договору субпідряду зазначено, що субпідрядник виконує роботи власними силами. Відповідно до п.2.6 договору субпідряду передбачено, що приймання-передача робіт за Договором здійснюється шляхом підписання сторонами Акта приймання-передачі виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних субпідрядних робіт (форма КБ-3).

По факту виконання обумовлених в договорах субпідряду робіт ТзОВ «Брокбудкепітал» і ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» оформили:

1) по обєкту за адресою: пл. Старий Ринок, 8 у м. Львові: акт передачі матеріалів в монтаж за лютий 2014 року всього на суму 16026,64 грн., в т.ч. ПДВ 2671,11 грн.; довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) за лютий 2014 року від 28 лютого 2014 року всього на суму 19917,02 грн., в т.ч. ПДВ 3319,50 грн.; акт № 1 «Будівельно-ремонтні роботи» всього на суму 19917,02 грн., в т.ч. ПДВ 3319,50 грн.;

2) по обєкту за адресою: вул. Мельника, 18а у м. Рівне: довідки про вартість виконаних робіт (форми № КБ-2в) за лютий 2014 року всього на суму 141977,09 грн., в т.ч. ПДВ 23662,85 грн., та за березень 2014 року від 28.03.2014 року всього на суму 384724,62, в т.ч. ПДВ 64120,77 грн.; акт №1 на виконання загальнобудівельних, монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку на вул. Мельника, 18а в м. Рівне за лютий 2014 року від 28 лютого 2014 року всього на суму 141977,09 грн., в т.ч. ПДВ 23662,85 грн., та № 2 за березень 2014 року від 28 березня 2014 року всього на суму 242747,53 грн., в т.ч. ПДВ 40457,92 грн.; акт передачі матеріалів в монтаж за лютий 2014 року всього на суму 284479,19 грн., в т.ч. ПДВ 47413,19 грн.; акт передачі матеріалів в монтаж за березень 2014 року всього на суму 425047,10 грн., в т.ч. ПДВ 70841,18 грн.

Виконані за договором субпідряду будівельні роботи «Виконання загальнобудівельних, монтажних пусконалагоджувальних та інших робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку по вул. Мельника, 18а в м. Рівне» позивач (як генеральний підрядник) надалі передав їх замовнику цих робіт ДП «Інтергал-Буд» ТзОВ «Фірма «Інтергал», за договором підряду № 20/09/13-М від 20 вересня 2013 року, на підтвердження чого долучив довідки про вартість виконаних робіт за лютий 2014 року від 28 лютого 2014 року та березень 2014 року від 31 березня 2014 року та акти приймання виконаних будівельних робіт № 5 та № 6 за лютий, березень 2014 року відповідно. Виконані за договором субпідряду будівельні роботи «Будівельно-ремонтні роботи на обєкті за адресою: пл. Старий Ринок, 8 у м. Львові» позивач (як Генеральний підрядник) також передав замовнику цих робіт ПП «Іріда-Оілд» за договором підряду № 10/12/13-С від 10 грудня 2013 року, на підтвердження чого надав довідку про вартість виконаних робіт за лютий 2014 року від 28 лютого 2014 року та акт приймання виконаних будівельних № 1 за лютий 2014 року.

Стосовно взаємовідносин ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» з ПП «Хімінвест» суд встановив, що між ними також було укладено договір субпідряду № 02/04/14-Х від 02 квітня 2014 року, відповідно до п.1.1 якого замовник (за договором ТзОВ «ОСОБА_1 Буд») доручає, а субпідрядник (за договором ПП «Хімінвест») зобовязується на власний ризик, у відповідності до умов Договору, виконати комплекс робіт із будівництва за адресою: м. Рівне, вул. Мельника, 18а, а замовник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх. В п.2.1 цього Договору передбачено, що субпідрядник виконує роботи власними силами. Відповідно до п.2.6 Договору субпідряду зазначено приймання-передача робіт за Договором здійснюється шляхом підписання сторонами Акта приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних субпідрядних робіт (форма КБ-3).

Склад і обсяг робіт за договором № 02/04/14-Х від 02 квітня 2014 року сторони погодили в довідці про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2014 року (форми № КБ-2в) від 29 квітня 2014 року, а по факту їх виконання підписали акт № 1 на виконання загальнобудівельних, монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку на вул. Мельника, 18а в м. Рівне за квітень 2014 року від 29 квітня 2014 року всього на суму 314750,09 грн., в т.ч. ПДВ 52458,35 грн.; акт передачі матеріалів в монтаж за квітень 2014 року всього на суму 145258,08 грн., в т.ч. ПДВ 24209,68 грн.

Виконані за договором субпідряду будівельні роботи «Виконання загальнобудівельних, монтажних пусконалагоджувальних та інших робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку по вул. Мельника, 18а в м. Рівне» позивач (як генеральний підрядник) надалі передав їх замовнику цих робіт ДП «Інтергал-Буд» ТзОВ «Фірма «Інтергал», за договором підряду № 20/09/13-М від 20 вересня 2013 року, на підтвердження чого долучив довідку про вартість виконаних робіт за квітень 2014 року від 30 квітня 2014 року та акт приймання виконаних будівельних робіт № 7 за квітень 2014 року відповідно.

Крім того, на позивачем надано видаткові накладні: №Р4-0000267 від 19.02.2014 року, Рнк/LV-0000072 від 03.01.2014 року, Рнк/LV-0000531 від 15.01.2014 року, №АГ-0000400 від 20.01.2014 року, №АГ-0000399 від 20.01.2014 року, №РН-0000078 від 21.02.2014 року, №630 від 18.02.2014 року, Рнк/LV-0000892 від 22.01.2014 року, Рнк/LV-0000768 від 20.01.2014 року, Рнк/LН-0000420 від 24.01.2014 року, Рнк/LН-0000388 від 23.01.2014 року, Рнк/LН-0000367 від 23.01.2014 року, Рнк/LV-0000709 від 17.01.2014 року, №Т-00000506 ВІД 17.03.2014 РОКУ, №т-00000513 від 15.03.2014 року, №РН-0000081 від 11.02.2014 року, №РН-0000110 від 19.02.2014 року, №ЗН-0000164 від 04.03.3014 року, №РН-0000236 від 14.03.2014 року, №РН-0000295 від 25.03.2014 року, №РН-0000311 від 27.03.2014 року, №РН-0000319 від 28.03.2014 року, №РН-0000341 від 31.03.2014 року, №ЗН-0000086 від 10.01.2014 року, №51 та №52 від 05.02.2014 року, №53 від 07.02.2014 року, №59 від 10.02.2014 року, №60та №61 від 11.02.2014 року, №БГО0001212 від 28.03.2014 року, №ЗН-0000668 від 10.02.2014 року, №ЗН-0000255 від 17.01.2014 року,, №2887 від 25.02.2014 року, №2680 від 21.02.2014 року, №90 від 27.02.2014 року, №№93-95 від 28.02.2014 року, №97 та №98 від 04.03.2014 року, №Т-00000472 та №Т-00000486 від14.03.2014 року, №5128 від 19.03.2014 року, №225 від 28.04.2014 року, №20 від 07.03.2014 року, №ЗН-0001733 від 19.03.2014 року, № ЗН-0001802 від 21.03.2014 року, №ЗН-0002164 та №ЗН-0002169 від 31.03.2014 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №23 від 02.03.2015 року, укладений між ПП «Хлібодар» () та ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» (перевезення будівельних матеріалів Львів Жидачів Львів, загальна вартість робіт (послуг) 70600,00 грн., в т.ч. ПДВ 117,66 грн.); акт виконаних робіт 24-31 березня 2014 року, укладений між ПП «Фірма МАЛ» () та ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» (перевезенні плит, послуги КАМАЗ 5410, м. Рівне м. Городок м. Рівне) всього на суму 4400,00 грн., в т.ч. ПДВ 880,00 грн.); акти здачі-прийняття робіт № 0-00000032 від 21.03.2014 року, №0-00000040 від 25.03.2014 року, №0-00000041 від 27.03.2014 року, №0-00000044 від 31.03.2014 року, укладені між ТзОВ «ЮРОМИР» та ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» про надання транспортно-експедиційних послуг по території України, а саме Хмельницький-Рівне; товарно-транспортні-накладні: №37 від 24.03.2014 року, №№35 від 25.03.2014 року, №37 від 27.03.2014 року, №38 від 28.03.2014 року, №39 від 31.03.2014 року, № від 18.03.2014 року, № від 17.03.2014 року, №РН-0000319 від 14.01.2014 року, №РН-0001816 від 12.02.2014 року, №РН-0000694 від 21.01.2014 року, №АБ-00002680 від 21.02.2014 року, №АБ-00002887 від 25.02.2014 року, № від 13.03.2014 року, № від 14.03.2014 року, №АБ-00005332 від 21.03.2014 року, №№36-38 від 07.03.2014 року, №РН-0004565 від 20.03.2014 року, №РН-0004677 від 21.03.2014 року, №РН-0005472 та №РН-0005471 від 31.03.2014 року; виписки з банківського рахунка ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» про оплату послуг.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп.14.1.181. п.14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п.198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими, зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст.44 ПК України. Так, за змістом положення п.44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ має містити дві обов'язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, необхідною умовою для віднесення платником ПДВ до податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника. Закон не ставить у залежність необхідність попередньої сплати ПДВ до бюджету кінцевим споживачем чи первісним постачальником, як умову для формування податкового кредиту платника податку. Аналіз господарської діяльності платника податку повинен здійснюватися на підставі даних його податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту операцій. Разом з тим, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Позивач, обґрунтовуючи реальність виконання господарських операцій підприємства з його контрагентами ТзОВ «Брокбудкепітал» та ПП «Хімінвест», посилається на долучені до матеріалів справи договори субпідряду, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акт про будівельні роботи на обєкті за адресою: пл. Старий Ринок, 8 у м. Львові, акти на виконання загальнобудівельних, монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку по вул. Мельника, 18а в м. Рівне, акти передачі матеріалів в монтаж, договірні ціни на будівництво, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та виписки з банківського рахунку ТзОВ «ОСОБА_1 Буд».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з наданих документів неможливо встановити якими силами та засобами виконувалися спірні роботи на об'єкті позивача, хто виступав їх конкретним виконавцем, в т.ч. фактичне перебування на об'єктах штатних або залучених за цивільно-правовими договорами працівників, безпосередньо задіяних у виконанні підрядних робіт, яким чином забезпечувався доступ цих виконавців до об'єктів, яким чином позивач здійснював контроль за станом виконання цих робіт тощо.

Аналіз представлених позивачем документів свідчить про те, що такі були підписані без наміру щодо виникнення та виконання зобов'язань, які передбачені в договорах, а лише з метою документального оформлення будівельних робіт, виконаних іншими особами. При цьому, суд констатує, що наявність формально складених первинних документів, не опосередкованих фактичним рухом активів між учасниками господарської операції, не породжує податкових наслідків. А долучені до матеріалів справи договори субпідряду та підряду не є первинними обліковими документами для цілей бухгалтерського обліку, оскільки, виходячи з положень Цивільного кодексу України, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до переконання, що складені позивачем з ТзОВ «Брокбудкепітал» та ПП «Хімінвест» документи в сукупності та кожен зокрема не є допустимими доказами господарських операцій, які у них зафіксовані.

Окрім того, судом першої інстанції вірно враховано податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, викладену в Актах перевірки № 1440/26-59-22-03/37450960 від 16.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Брокбудкепітал» з контрагентами, якими платником податків задекларовані взаємовідносини за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року» та № 525/2208 від 31 грудня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Хімінвест» стосовно взаємовідносин з контрагентами за період: 2014 рік». А саме, як встановили органи контролю за місцем реєстрації ТзОВ «Брокбудкепітал» та ПП «Хімінвест» ці субєкти взагалі не мають засобів для ведення господарської діяльності та відсутні за своїм місцезнаходженням.

Колегія суддів наголошує, що результати заходів податкового контролю, які стосуються одних і тих самих обставин та мають істотне значення для справи, повинні враховуватися незалежно від того, яким податковим органом вони встановлені. Чинне податкове законодавство не передбачає заборони використання податковим органом інформації, що одержана від іншого контролюючого органу та відповідає профілю покладених на нього завдань, при прийнятті рішення за наслідками перевірки.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що подані ТзОВ «ОСОБА_1 Буд» первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2015 року № НОМЕР_1 Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та не підлягає скасуванню.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Буд» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року в справі № 813/564/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. П. Сеник

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 24 квітня 2017 року.