Справа № 442/2321/17
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/2321/17
Провадження № 2-а/442/92/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю інспектора - Шургота П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького ВП в особі інспектора СРПП № 4 Дрогобицького ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Дрогобицького ВП в особі інспектора СРПП № 4 Дрогобицького ВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови.

Позов мотивує тим, що 12 березня 2017 року, інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Дробицького ВП капітаном поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР №157705 про притягнення його до адміністративної відповідальності згідно ч. 1 статті 122 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, він у цей день, нібито, о 17 годині 20 хвилин у м. Дрогобичі на вул. Стрийській керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч і при цьому перетнув подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Вважає, що інформація у постанові не відповідає дійсності, оскільки інспектор поліції не правдиво описав обставини, які мали місце. Окрім того йому не надали можливості надати пояснення, мотивуючи тим що пояснення зможе написати власноручно у протоколі. Проте, такого взагалі не складали. Так, у цей час він рухався по вул. Стрийській у напрямку від центру до виїзду з м. Дрогобич на автомобілі НОМЕР_1, який належить його дружині ОСОБА_3. Перед мостом, на вул. Стрийській, дотримуючись правил дорожнього руху та відобразивши маневр відповідним світловим сигналом, здійснив поворот «праворуч» та став рухатись у напрямку залізничного вокзалу. Уже поблизу вокзалу його наздогнав автомобіль поліції. Після зупинки інспектор заявив що він, нібито, порушив правила дорожнього руху, оскільки рухався по вул. Стрийській у напрямку виїзду з м. Дрогобич, до центру і здійснив маневр повороту «ліворуч», перетнувши подвійну суцільну дорожню розмітку. Коли вимагав надати письмові пояснення до протоколу, працівники поліції ввели його в оману та сказали, що таку можливість буде надано згодом. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноважени органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністратив правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 2 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем йо вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем йо вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгля справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинен правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення « за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно- територіальним устроєм України».

Ч.З ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 вказує, що справа про адміністративне правопоруше розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцем знаходження органу, уповноважено законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, поліцейський інспектор положень закону не дотримався та розглянув справу місці зупинки транспортного засобу.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів викладених у позовній заяві. Просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена згідно чинного законодавства. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази подані позивачем, суд встановив наступне :

При перевірці обставин доказами судом встановлено, що 12.03.2017 р. інспектор СРПП № 4 Дрогобицького ВП капітана поліції ОСОБА_2 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 157705 від 12.03.2017р., якою за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України наклав штраф в розмірі 255 гривень на позивача ОСОБА_4 за те, що 12.03.2017 р. о 17 год. 20 хв. в м. Дрогобичі по вул. Стрийській водій, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та наклав на останнього стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

При винесенні постанови посадова особа поліції порушила вимоги статті 280 КУпАП, яка передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, однак інспектором була винесена лише постанова, яка не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення правопорушення.

Крім того, інспектором не бралися до уваги пояснення позивача, не відбирались такі письмово, не досліджувалися докази, які врахуваються при накладенні виду стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність

При таких обставинах суд приходить до переконання, що оскаржувана позивачем ОСОБА_4 постанова серії БР № 157705 від 12.03.2017 р.,про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України - винесена правомірно, однак стягнення у вигляді штрафу є необґрунтованим, оскільки не враховано пояснення правопорушника, його майновий, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Отже, слід визнати, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, однак в частині накладення адміністративного стягнення винесена безпідставно і підлягає скасуванню.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отжезі сторони відповідача відсутні належні та допустимі докази призначення стягнення у вигляді штрафу позивачу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 251, 268, 272, 280, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 17, 71, 112, 160-163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задоволити частково.

Постанову інспектора СРПП № 4 Дрогобицького ВП капітана поліції ОСОБА_2 серії БР №157705 від 12.03.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України в частині накладення стягнення, скасувати.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складання постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя