Справа № 821/2221/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/2221/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Каїсса" до управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування розрахунку,

встановив:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Каїсса" (далі - ПСП "Каїсса", позивач) звернулось до суду з позовом управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі - Укртрансбезпека, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії посадових осіб управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області щодо проведеного габаритно-вагового контролю автомобіля марки МАN модель ТGА 18/460 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпа марки МАGYАR модель 34Е реєстраційний номер НОМЕР_2, складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та складання розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за перевіркою транспорту ПСП "Каїсса" відповідно до Акта № 0002929;

визнати протиправним та скасувати розрахунок плати ПСП "Каїсса" за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до Акта № 0002929 автомобіля марки МАN модель ТGА 18/460 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпа марки МАGYАR модель 34Е реєстраційний номер НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що старшим державним інспектором управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області ОСОБА_1 було проведено габаритно-ваговий контроль зазначених автомобіля та причіпа, за результатами якого встановлено, що навантаження на строєні осі становить 23,75 т при нормативно допустимих 22 т, складено акт та довідку, визначено плату за проїзд у розмірі 60 євро, як плату за перевищення нормативів на 1,75 т.

З результатами зважування позивач не погоджується, стверджує, що після проведення перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки було здійснено зважування вказаних транспортних засобів на сертифікованих контрольних вагах іншими підприємствами, за результатами яких вбачається, що вага не перевищує заявлених нормативів.

Зазначає, що оскаржуваний розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами здійснений з урахуванням такого параметру як відстань перевезення, що документально не підтверджений; вимірювання (зважування) при габаритно-ваговому контролі проведено за відсутності відповідної Методики, яка відповідно пункту 19 Порядку № 879 затверджується Мінекономрозвитку; відсутні відомості про розроблення та погодження графіку проведення рейдових перевірок у відповідності до вимог Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства інфраструктури України від 10.12.2013 № 1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за № 215/24992.

На думку позивача, невірні розрахунки щодо фактичної ваги його автотранспорту зумовили прийняття відповідачем невірних рішень.

Розглядати справу позивач просить в порядку письмового провадження.

Відповідач в судові засідання, призначені на 2 лютого, 2 березня та 20 квітня 2017 року не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відкласти розгляд справи не просив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заперечень на позов відповідач суду не надав.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в позовні вимоги належить задовольнити частково.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2016 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-18 "Харків-Сімферополь", км 341+150, проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки MAN, модель TGA 18/460, реєстраційний номер BT9213AM та причіпу марки MAGYAR, модель 34E, реєстраційний номер BT7171XT.

За результатами проведеного зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт АПВ № 0002929, на підставі яких проведено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу та нарахована плата за проїзд в загальній сумі 60 євро.

Перевіряючи правомірність проведення габаритно-вагового контролю та оформлення оскаржуваних документів, суд звертає увагу на наступні обставини та приписи законодавства.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок).

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця (пункт 18).

Аналіз наведених правових приписів дає підстави для висновку, що здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів належить до повноважень Укртрансбезпеки та її територіальних органів, а тому суд не вбачає підстав для визнання дій посадових осіб відповідача щодо здійснення такого контролю відносно автомобіля та причіпа позивача неправомірними.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач не погоджується з показниками зважування, відображеними в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, та вказує на те, що після перевірки відповідачем він тричі здійснював зважування автомобіля та причіпа на трьох окремих сертифікованих вагах, за результатами зважування яких, вага не перевищує встановлених нормативів.

На підтвердження зважувань позивач надав суду копії таких документів: акта контрольного зважування автомобіля від 28.10.2016, складеного комісією ТОВ "ВВВВ", вагових квитків №№ НОМЕР_3 та НОМЕР_4, виданих КФ ТОВ "АТ Каргілл", про проведення 28 жовтня 2016 року зважувань транспортного засобу за реєстраційним номером BT9213AM та причіпу за номером BT7171XT та докази проведення повірки транспортних ваг.

За приписами пунктів 12, 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 23 січня 2017 року (а.с. 1) суд зобов'язував відповідача як суб'єкта владних повноважень у разі заперечення проти позову надати до суду всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Ухвалою від 2 березня 2017 року (а.с. 26) суд зобов'язував Укртрансбезпеку надати суду всі наявні документи та матеріали, які стосуються предмету доказування.

Відповідач не надав суду жодних заперечень, спростувань, пояснень, в тому числі щодо метрологічної атестації та своєчасної повірки ваг, розміщених у пункті габаритно-вагового контролю, не повідомив суду за якою Методикою здійснювався габаритно-ваговий контроль та яким чином визначалась та підтверджується відстань, яку проїхав транспортний засіб позивача з перевищенням вагових параметрів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області як суб'єкт владних повноважень не довело правомірності свого рішення щодо визначення розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів позивачу.

Відтак, з огляду на викладені обставини, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Позовні вимоги приватного сільськогосподарського підприємства "Каїсса" до управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати ПСП "Каїсса" за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до Акта № 0002929 автомобіля марки МАN модель ТGА 18/460 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпа марки МАGYАR модель 34Е реєстраційний номер НОМЕР_2.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Каїсса" () суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 3.7