Справа № 826/5386/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

24 квітня 2017 року м. Київ № 826/5386/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів під головуванням судді Добрянської Я.І., суддів - Кузьменка В.А., Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Кабінету Міністрів України

про визнання незаконною та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просить визнати незаконним та скасувати затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1998 р. № 578 «Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної підготовки та перепідготовки» в частині «постійної або тимчасової прописки» як таку, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване положення перешкоджає реалізації прав позивача, пов'язаних із безробіттям та не відповідає правовим актам вищої юридичної сили у зв'язку із чим є незаконним та підлягає скасуванню.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача, згідно наданих суду письмових заперечень, проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки оскаржуваний нормативний акт на час розгляду справи втратив чинність, а тому в будь-якому випадку не може бути визнаний протиправним, оскільки його норми не мають юридичної сили, а його дія припинена в повному обсязі.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку із чим суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно відмітки служби діловодства 15.02.2017 р. Окружний адміністративний суд м.Києва одержав від Кабінету Міністрів України клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення позивачем шестимісячного строку звернення на оскарження рішення.

Ознайомившись із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», яким внесено зміни, зокрема, до статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України набрав чинності 30.07.2010. За таких обставин, з 30.07.2010 р. для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, встановлюється шестимісячний строк.

Згідно із частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду повинен обчислюватися з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що позивач оскаржує п. 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 578 від 27.04.98 року, в частині обов'язкового надання документа із зазначенням місця постійного проживання (постійної або тимчасової прописки) при реєстрації в державній службі зайнятості.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Згідно з частиною 1 статті 53 Закону України „Про Кабінет Міністрів України" (в редакції, чинній на час дії оскаржуваної постанови) Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції та законів України видає постанови і розпорядження, обов'язкові для виконання.

Абзацом 1 частини 1 статті 55 Закону України „Про Кабінет Міністрів України" встановлено, що постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дати їх опублікування.

Так, постанова Кабінету Міністрів України N 578 від 27.04.98 року носить відкритий характер і у встановленому порядку була опублікована в офіційних виданнях - "Урядовому кур'єрі" від 07.05.98 року N 85-86 та "Офіційному віснику" від 14.05.98 року N 17.

З пояснень позивача вбачається, що 01.04.2003 р. він був вивільнений з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

02.04.2003 р. позивач звернувся до паспортиста ЖЕК №2 м. Стрий за реєстрацією місця проживання у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на вказану квартиру та заявою від 02.04.2003 р.

Проте, як зазначає позивач, реєстрація проведена не була і у паспорті не вчинено запису (відмітки) про реєстрацію місця проживання з 02.04.2003 р. за вказаною адресою.

В подальшому, 07.04.2003 р. і 08.04.2003 р. позивач звернувся у Стрийський міськрайонний центр зайнятості для реєстрації, що є умовою реалізації прав, пов'язаних із безробіттям.

Проте, у реєстрації було відмовлено з мотивів відсутності у паспорті відмітки про реєстрацію місця проживання та з посиланням на затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 27.04.1998 р. «Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної підготовки та перепідготовки».

Вказане підтверджується листами Центру зайнятості, зокрема , листом від 09.04.2003 р. № 2946, у якому вказано про необхідність вирішення питання про відмітку в паспорті про реєстрацію місця проживання позивача.

01.03.2016 р. питання щодо видачі паспорта позивачу із відміткою про зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 З 17.07.2013 р. було вирішено.

Системний аналіз фактичних обставин справи, свідчить про те, що про порушення своїх прав та законних інтересів позивач дізнався, починаючи із 02.04.2003 р., тоді як до суду звернувся 01.04.2016 р., про що свідчить відмітка служби діловодства Окружного адміністративного суду м.Києва.

Виходячи із наведеного, слід дійти висновку, що позивачем пропущено строки звернення до суду, передбачені ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Клопотань та заяв про поновлення строку звернення до суду із обґрунтуванням поважності причини пропуску строку звернення до суду із наданням підтверджуючих доказів позивачем не надано.

Відсутність клопотання або заяви про поновлення строку звернення до суду із обґрунтуванням поважності причини пропуску строку звернення до суду із наданням підтверджуючих доказів унеможливлює вирішення судом питання про поновлення строку звернення до суду та є підставою для залишення позову без розгляду.

Окрім того, суд враховує, що постанова Кабінету Міністрів України N 578 від 27.04.98 року 18.05.2013 р. втратила чинність, що позбавляє її юридичної сили, а її дія припиняється в повному обсязі.

Відповідно до пункту дев'ятого частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, враховуючи, що ані позовні заява, ані додані до неї документи обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду не містять, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви про визнання незаконним та скасування рішення без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені частиною першою статті 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Я.І. Добрянська

Судді: В.А. Кузьменко

А.Б. Федорчук