Справа № 826/16868/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2017 року № 826/16868/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - відповідач-1), Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України (далі по тексту - відповідач-2, атестаційна комісія) в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України від 26 вересня 2016 року, яким майора поліції ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем -2 протиправно, оскільки при проведенні атестації істотно порушено вимоги Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України № від 17.11.2015 року, Закон України "Про Національну поліцію" та ч. 2 ст. 19, ст. 43 Конституції України.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечив з підстав правомірності оскаржуваного рішення.

Представники відповідача-2 в судове засідання не прибули, заперечень проти позову не подали.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції України у місті Києві №684 о/с від 04.08.2016 року майора поліції ОСОБА_1, який прибув з Головного управління Національної поліції в Харківській області, було призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку, з 19 липня 2016 року.

У той же час, рішенням Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України, відображеному в протоколі ОП№15.00036826.0040446 від 26 вересня 2016 року, позивача було визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Незгода з вказаним рішенням відповідача-2 обумовила позивача звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлює стаття 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд вважає, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

У той же час під час розгляду даної адміністративної справи відповідні накази, що стали підставою для проведення атестації позивача та якими, на виконання підпункту 2 пункту 1 розділу IV Інструкції, затверджено списки поліцейських, які підлягають атестуванню, відповідачами суду надано не було, як і не зазначено жодних підстав проведення атестації ОСОБА_1, які визначені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, відповідачем-2, на якого покладено обов'язок доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки суб'єктом владних повноважень не було наведено підстав для проведення атестації ОСОБА_1, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад, за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

У той же час, надаючи оцінку доводам позивача щодо допущених порушень вимог Інструкції під час проведення його атестування, суд також зазначає наступне.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Як підтверджено матеріалами справи ГУ НП Харківській області щодо позивача, який обіймав посаду оперуповноваженого кримінальної поліції ГУ НП в Харківській області, заступником начальника відділу (у складі управління) кримінальної поліції 11.07.2016 року складено атестаційний лист, згідно розділу ІІ якого, за висновком прямого керівника ОСОБА_1 - начальника управління ГУ НП в Харківській області, - позивач займаній посаді відповідає.

За результатами атестування, як свідчить запис від 26.09.2016 року в атестаційному листі позивача, останній за професійним тестом набрав 21 бал, а за тестом на загальні здібності та навички - 33 бали. Також, за висновком атестаційної комісії ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (розділ ІV атестаційного листа).

З метою з'ясування підстав прийняття відповідачем-2 вказаного рішення щодо позивача судом досліджено протоколи ОП№15.00033787.0040446 від 06.09.2016 року (далі протокол-1) та ОП№15.00036826.0040446 від 26.09.2016 року (далі протокол-2) засідання Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України.

Як вбачається з протоколу-1 комісією під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на особу, поліцейського, а саме:

1. Декларація про доходи;

2. Послужний список (Форма 1);

3. Інформаційну довідку;

4. Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади";

5. Інформацію з відкритих джерел.

Членами атестаційної комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в національній поліції та інше.

За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення прийнято рішення про проведення перевірки позивача з метою "застосування сили та корупції" за допомогою "поліграфу".

При цьому, як свідчить додаток до протоколу №1, позивачу під час співбесіди 06.09.2016 року ставилися питання щодо його кар'єри в органах внутрішніх справ та поліції, застосування ним сили до затриманих, а також декілька питань на знання законодавства.

В подальшому, як свідчить протокол-2 від 26.09.2016 року, відповідачем було прийнято рішення (4 голоси - "за", "1" - проти), що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з поліції через службову невідповідність.

Підставою для прийняття такого рішення відповідачем-2 стало "низькі бали по професійному тестуванню, низький рівень знань, не пройшов поліграф через стан здоров'я - виникли питання чи зможе він виконувати свої службові обов'язки".

Під час засідання атестаційної комісії, що відбулося 19.10.2016 року, з позивачем також проводилася співбесіда. Як вбачається з додатку №1 до протоколу-2 членами комісії було з'ясовано, що позивач не пройшов поліграф через стан здоров'я, а також позивачу були поставлені декілька запитань на знання законодавства.

У той же час судом досліджено документи, які подавалися до атестаційної комісії щодо позивача.

Надаючи оцінку вказаним доказам та встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Фактично, як свідчить зміст вищевказаних додатків №1 та протоколів - 1 та 2, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення з поліції через службову невідповідність відповідач -2 виходив з низького рівня знань ОСОБА_1 та його стану здоров'я.

У той же час, матеріали адміністративної справи та копії атестаційних матеріалів не містять жодних медичних висновків, які б відображали неможливість проходження позивачем служби за станом здоров'я, як вцілому в органах національної поліції, так і на займаній посаді.

Отже, вказана підстава не може бути прийнята судом як така, що обґрунтовує правомірність рішення, що оскаржується.

Одночасно суд констатує, що пункти 10-13, 17-20 розділу IV Інструкції не надають права атестаційні комісії виключно на підставі результатів атестування робити висновок про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді.

Втім, в порушення вищевказаних нормативних вимог відповідачем-2 в оскаржуваному рішенні не наведені інші обставини, встановлені за наслідком дослідження атестаційних матеріалів, проведеної співбесіди з поліцейським, які б свідчили про невідповідність позивача займаній посаді.

Не були встановлені такі обставини і під час розгляду даної адміністративної справи.

Не може бути прийнятий до уваги і факт не проходження позивачем тестування за допомогою поліграфу, оскільки відповідно до п.13 розділу IV Інструкції його проходження можливо лише за наявності згоди на це поліцейського, а п.16 розділу IV Інструкції не відносить такі обставини до критеріїв, які враховуються атестаційними комісіями при прийнятті рішень щодо поліцейських.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п.4 розділу IV Інструкції на поліцейських, які отримали нове призначення з вибуттям з підлеглості попередньому керівнику за три місяці і менше до початку атестування, атестаційні листи складаються за новим місцем служби з урахуванням матеріалів-характеристик, отриманих при прийнятті його на нову посаду та з особових справ.

Так, атестаційні матеріли, зокрема атестаційний лист щодо позивача, що перебував на розгляді у відповідача -2 було, було складено ГУ НП у Харківській області, втім, на час проведення атестування (вересень 2016 року) ОСОБА_1 не обіймав жодних посад у вказаному регіональному органі поліції, а з 04.08.2016 року проходив службу в органах ГУ НП у місті Києві.

Вказана обставина залишилася поза увагою відповідача-2, а прийняте ним рішення не стосувалося оцінки відповідності позивача посаді, яку останній обіймав на час проведення атестації.

Також, відповідачем-2 жодним чином не було надано оцінку клопотанню заступника Голови Національної поліції України - начальника ГУ НП у місті Києві від 05.09.2016 року про залишення на службі позивача на займаній посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з організованою злочинністю.

Таким чином, з урахуванням встановлених у даній справі обставин, суд приходить до переконання про необґрунтованість висновків відповідача-2 щодо невідповідності позивача займаній посаді та необхідність його звільнення з поліції через службову невідповідність.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії:

1) центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України.

До повноважень центральних атестаційних комісій належить проведення атестування всіх поліцейських;

2) атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції до складу атестаційних комісій входять: 1) у центральних атестаційних комісіях: голова комісії - Голова Національної поліції України або його перший заступник, або заступник; секретар комісії - особа, яку визначає Голова Національної поліції України.

У разі відсутності голови (секретаря) атестаційної комісії його обов'язки виконує член атестаційної комісії, який обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії;

Пункт 4 розділу ІІ Інструкції передбачає що до зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації.

Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення (п.20 Розділу IV Інструкції).

Як передбачено пунктом 28 Розділу IV Інструкції, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Аналіз вищевказаних правових норм дає суду підстави вважати, що вищевказані атестаційні комісії та апеляційні атестаційні комісії є суб'єктами владних повноважень, які приймають рішення, оформлені протоколом, що є обов'язковими для виконання керівниками органів поліції, та створюють відповідні правові наслідки по відношенню до особи щодо якої їх прийнято.

Отже, за наслідками розгляду справи судом встановлено протиправність рішення Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України, відображеного в протоколі ОП№15.00036826.0040446 від 26.09.2016 року в частині невідповідності позивача займаній посаді і необхідності його звільнення із служби в поліції, у зв'язку із чим воно підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем-2 не доведено відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність оскаржуваного рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У той же час суд констатує, що в даній справі жодних вимог до ГУ НП України у місті Києві позивачем не заявлено, а рішення, дії чи бездіяльність вказаного суб'єкта владних повноважень не оскаржуються.

Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн. з бюджетних асигнувань Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69-71, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України, відображене в протоколі ОП№15.00036826.0040446 від 26.09.2016 року в частині невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді і необхідності його звільнення із служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Присудити з бюджетних асигнувань Центральної атестаційної комісії №1 апарату Національної поліції України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн., 21 коп).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов