Справа № 676/6203/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 квітня 2017 року м. Київ К/800/12766/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати дії неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017, позов задоволено. Визнано протиправними дії(бездіяльність)Кам»янець-Подільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення; пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Зобов`язано Кам»янець-Подільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 26.09.2016.

У касаційній скарзі Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 23.01.2009 призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". 26.09.2016 позивач звернулася до відповідача про призначення їй пенсії за віком, передбаченої статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Для обчислення пенсії просила врахувати середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, перед зверненням за пенсією, тобто за 2013-2015 роки.

У відповідь на вказану заяву, відповідач надіслав ОСОБА_1 лист № 148/Т-16 від 05.10.2016, в якому вказав, що при призначенні пенсії в 2009 році їй вже враховувалася заробітна плата за 2008 рік-1573,99 грн., а відтак підстав, проводити перерахунок пенсії, немає.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 7 червня 2001 року №2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-ІІІ), Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 21 Закону України від 7 червня 2001 року №2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-ІІІ), пенсійне забезпечення посадових осіб органів місцевого самоврядування, які мають стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або держслужби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про держслужбу.

Згідно приписів статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків-не менше 25 років, для жінок-не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби-не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців,- незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,- у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Судами встановлено, що станом на 23.01.2009 позивач, досягла встановленого законодавством пенсійного віку та пропрацювала на посадах, що зараховуються до стажу державної служби, понад 20 років, а отже пенсія їй була призначена відповідно до статті 37 Закону 3723-XII.

Статтею 10 Закону України від 9 липня 2003 року №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як встановлено судами, позивачу 23.01.2009 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", а 26.09.2016 вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не перерахунок пенсії чи переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону, тому застосуванню не підлягають положення частини статті 45 Закону №1058, на яку посилається в своїй апеляцйній скарзі відповідач.

Таким чином, ОСОБА_1, яка звернулася за призначенням пенсії в 2016 році, пенсія повинна бути призначена із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2013-2015 роки.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Суддя В.Ф. Мороз