Справа № 697/245/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 697/245/17 Головуючий у 1-й інстанції: Русаков Г.С. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. в якому просив: - визнати дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. по винесенню постанови про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 48122075 від 24.01.2017р. та постанови про накладення штрафу ВП № 48122075 від 24.01.2017р. - неправомірними; - скасувати постанову про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 48122075 від 24.01.2017р. та постанову про накладення штрафу ВП № 48122075 від 24.01.2017р.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. по винесенню постанови про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 48122075 від 24.01.2017р. - неправомірними.

Визнано дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. по винесенню постанови про накладення штрафу ВП № 48122075 від 24.01.2017р. - неправомірними.

Скасовано постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 48122075 від 24.01.2017р.

Скасовано постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. про накладення штрафу ВП № 48122075 від 24.01.2017р.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавчий лист № 697/18/15-а від 20.07.2015р., виданий Канівським міськрайонним судом Черкаської області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області здійснити, починаючи з 24.06.2014 року до 15.08.2014 року перерахунок та виплату ОСОБА_6 щомісячної додаткової пенсії за віком у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 766-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат.

14.07.2015р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику запропоновано добровільно виконати судове рішення в 7-денний термін.

21.07.2015р. на адресу Відділу примусового виконання рішень надійшов лист боржника про те, що на виконання вказаного виконавчого листа перерахунок пенсії проведено та нараховано доплату в сумі 8 751,67 грн., виплата вищезазначених сум не здійснена у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань на вказані цілі.

07.08.2015р. державним виконавцем направлено до Канівського міськрайонного суду Черкаської області подання про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом винесення рішення про стягнення коштів в сумі 8 751,67 грн. на користь стягувача або іншого рішення на розгляд суду та винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розгляду справи по суті.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2015р. по справі № 697/18/15-а у задоволенні заяви про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

27.10.2015р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, з підстав передбачених п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2016р. у справі № 711/10911/15-а вказану постанову державного виконавця скасовано.

На виконання вказаного судового рішення, державним виконавцем постановою 18.07.2016р. відновлено виконавче провадження ВП № 48122075.

09.08.2016р. та 16.08.2016р. на адресу Відділу примусового виконання рішень надійшли листи Канівського об'єднаного УПФУ Черкаської області, в яких боржник повідомив про часткове виконання судового рішення шляхом проведення перерахунку пенсії та зазначив про те, що виплату пенсії провести неможливо, у зв'язку з відсутністю фінансування.

07.11.2016р. державний виконавець звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду № 2-а-697/8/2015.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2016р. у справі № 697/18/15-а в задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

24.01.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про поновлення виконавчих дій ВП № 48122253 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-а/697/8/2015, виданого Канівським міськрайонний судом Черкаської області 10.07.2015 року та постанову про накладення штрафу в сумі 5 100 грн. за невиконання рішення суду.

Вважаючи вказані постанови державного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції в частині винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 48122075 від 24.01.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (чинного на час зупинення провадження), виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Станом на час винесення постанови про поновлення виконавчого провадження від 24.01.2017 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Положеннями ст. 35 цього Закону передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках до закінчення строку дії обставин, які спричинили зупинення провадження.

В оскаржуваній постанові про поновлення виконавчого провадження від 24.01.2017р. державний виконавець посилається на те, що відпали обставини, які були підставою для його зупинення (постанова від 07.08.2015р.), а саме: судом розглянуто звернення про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, таке подання державного виконавця було розглянуто судом 16.10.2015р.

Після цього, постановою державного виконавця виконавчий лист було повернуто стягувачу, а після скасування такої постанови в судовому порядку постановою від 18.07.2016р. виконавче провадження було поновлене.

Докази подальшого зупинення виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні, а тому у державного виконавця не було підстав для поновлення вже відновленого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання дій Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. по винесенню постанови про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 48122075 від 24.01.2017р. - неправомірними та скасування постанови про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 48122075 від 24.01.2017р.

Перевіряючи наявність підстав для винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Частиною 2 цієї статті Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 75 цього Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно рішення боржник здійснив перерахунок пенсії, проте, виплата пенсії не здійснена у зв'язку з відсутністю коштів, оскільки вони не є власністю божника та не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Оскільки, у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, тому постанова ДВС про накладення штрафу є передчасною.

Наведену правову позицію відображено у постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року по справі № 21-66а15, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання дій Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М. по винесенню постанови про накладення штрафу ВП № 48122075 від 24.01.2017р. - неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 48122075 від 24.01.2017р.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області залишити без задоволення.

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Собків Я.М.

Беспалов О.О.