Справа № 683/976/16-а
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/976/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Повзун С.В.

з участю

представника позивача

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у Хмельницькому про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

11 квітня 2016 року ОСОБА_2. звернувся в суд з позовом до управління патрульної поліції у Хмельницькому про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 865580 від 07 квітня 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 07 квітня 2016 року по вул. Проскурівській, 49 в м. Хмельницькому в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху України „Зупинка заборонена, керуючи автомобілем марки Ford Fiesta, державний номер ВХ 2825 ВЄ, здійснив зупинку, чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху України. В обґрунтування заявлених позовних вимог він посилався на відсутність складу предявленого адміністративного правопорушення, оскільки це була вимушена зупинка, з незалежних від нього причин машина зупинилась, так як пропало електропостачання приборів. Він не міг запустити двигун автомобіля, тому щоб уникнути спричинення аварійної ситуації, ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та намагався самотужки відремонтувати автомобіль. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції рядовим ОСОБА_3, не було враховано жодної обставини та винесено упереджене рішення у постанові серії ПС2 № 865580. За таких обставин вважає дії працівника поліції незаконними та безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала обставини, викладені в позовній заяві, на обґрунтування позовних вимог, які просила задовольнити.

Представник відповідача направив до суду письмове заперечення, яким не визнав заявлений позов за його безпідставністю. Зазначив, що позивач, керуючи автомобілем марки Ford Fiesta, державний номер ВХ 2825 ВЄ,здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку п. 3.34 «Зупинка Заборонена», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України. Від перехрестя з вулицею Свободи, до перехрестя з вулицею Володимирською в районі будинку 57, що по вул. Проскурівська на електроопорі на правому боці дороги знаходиться заборонений дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено». Позивач вказує, що увімкнув аварійну світлову сигналізацію, однак дані твердження є взаємовиключними, оскільки у разі відсутності електропостачання, увімкнення аварійної світлової сигналізації є неможливим. Тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову про скасування оскаржуваної позивачем постанови в справі про адміністративне правопорушення, розглянувши справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 865580 від 07 квітня 2016 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 255 грн. за те, що він 07 квітня 2016 року по вул. Проскурівській, 49 в м. Хмельницькому, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху України „Зупинка заборонена.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду надала показання про те, що 07 квітня 2016 року пасажиром їхала в м. Хмельницький в машині марки Ford Fiesta, державний номер ВХ 2825 ВЄ, яким керував ОСОБА_2 Так, рухаючись по вул. Проскурівській в м. Хмельницькому автомобіль раптово зупинився, так як зникло електропостачання приборів. Як потім виявилось, що вони здійснили вимушену зупинку в зоні дії дорожнього знака „Зупинка заборонена. Про цю подію інспектором першої роти батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, було складено адміністративний протокол, де ОСОБА_2 зазначив причини зупинки. При цьому її, як свідка, інспектор першої роти батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області не опитував.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування

транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, передбачене покарання у виді штрафу у розмірі від пятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є доказами. Однак жодної оцінки вказаного доказу відповідачем надано не було.

Проаналізувавши обставини справи та зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні

правопорушення, оскільки він здійснив заборонену зупинку, чим порушив вимоги п. 3.34 Правил дорожнього руху України. Разом з тим при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення не було враховано особу правопорушника та обставини, які помякшують його відповідальність та не враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, зокрема, те, що дане правопорушення не потягло створення аварійної ситуації, суд також взяв до уваги, що позивач раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку про малозначність вчинення адміністративного правопорушення, тому вважає можливим обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 138, 159 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. 33, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 280, ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Змінити постанову серії ПС2 № 865580 від 07 квітня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором першої роти батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області рядовим поліції ОСОБА_3, по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та за малозначністю вчиненого звільнити його від адміністративної відповідальності за вказаною статтею, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя