Справа № 607/3994/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017 Справа №607/3994/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Кунцьо С.В.

з участю секретаря:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції

про:скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587788 від 21.03.2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 21 березня 2017 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587788, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 21 березня 2017 року о 21 год. 55 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Текстильна в м Тернополі, в якому у темну пору доби були вимкнені фари ближнього світла, чим порушив вимоги п.19.1 «а» ОСОБА_5 дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що не відповідає обставинам справи.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав повністю, та суду пояснив, що керував автомобілем із увімкнутими фарами ближнього світла, при цьому вказав, що на місці зупинки він разом із інспектором поліції оглядав відеозапис здійснений поліцейськими, на якому підтвердився факт його невинуватості, однак поліцейський не вислухавши його заперечень вказав, що на відео не чітка якість зображення, у результаті чого виніс постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, яку він і просить скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.19.1 «а» ОСОБА_5 дорожнього руху України, оскільки він 21 березня 2017 року о 21 год. 55 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Текстильна в м Тернополі, в якому у темну пору доби були вимнені фари ближнього світла, таким чином останній порушив ч.2 ст.122 КУпАП. Крім того доказом вчинення позивачем правопорушення, є відеофіксація, яка додається до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587788, 21 березня 2017 року о 21 год. 55 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Текстильна в м Тернополі, в якому у темну пору доби були вимкнені фари ближнього світла, чим порушив вимоги п.19.1 «а» ОСОБА_5 дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП

Згідно постанови серії АР № 587788 від 21 березня 2017 року, винесеної інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Так, частиною 1 статтею 122 КУпАП серед іншого передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Обставини вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587788 від 21.03.2017 року.

Пункт 19.1 «а» ПДР України, за порушення якого позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, зобов'язує водіїв механічних транспортних засобів, що рухаються у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях, ввімкнути фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На підтвердження порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху України, представником відповідача до матеріалів справи у якості доказу додано аудіовізуальний диск, оглянувши який остаточно не можливо прийти до переконання про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, адже на відео міститься лише розгляд адміністративної справи субєктом владних повноважень, натоміть не міститься факту порушення позивачем п.19.1 «а» ПДР України.

В судовому засіданні та у своєму позові ОСОБА_2 заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, натомість окрім своїх тверджень про невинуватість, будь-яких доказів правомірності своїх дій, суду не надає, тому суд розцінює його заперечення, як захист, та намагання ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП., при цьому суд враховує те, що відсутні будь-які інші докази на підставі яких поліцейським патрульної поліції вирішена справа, не відображення в постанові наслідків, що настали та які б враховувались при визначенні ступеню суспільної небезпечності адміністративного правопорушення, а тому, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 71 КАС України, у зв'язку із чим, суд визнає правопорушення малозначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, обставини за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та в результаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає за можливе провадження по адміністративній справі відносно позивача закрити, а ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючисьст.ст.22, 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 128, 158, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587788 від 21 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Головуючий суддяОСОБА_7