Справа № 808/1044/17
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

27 квітня 2017 року Справа № 808/1044/17 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Матяш О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування наказів про звільнення та поновлення на військовій службі,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2017 позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу, яка встановлює обов`язкові вимоги до позовної заяви. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначається ім`я/найменування позивача та відповідача, поштові адреси, а також номера засобів зв`язку, адреси електронної пошти, якщо такі є.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України - в позові не зазначено адрес електронної пошти сторін чи про відсутність відомостей про такі.

Згідно з ч. 2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Позивач зазначає, що з ним було укладено контракт про проходження військової служби до 23.07.2017, проте копії контракту до позову не додано.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

До позову не додано документу про сплату судового збору. Між тим, позивач із посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» зазначає, що він звільнений від сплати судового збору. Проте, суддя не може погодитися із такими твердженнями позивача та зазначає наступне. За визначенням ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» №1801-VIII від 21.12.2016, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подачі позову становить 1600 гривень.

Таким чином, станом на дату звернення до суду із даним позовом ставка судового збору за подання немайнового позову фізичною особою складає 640 (1600 : 100 х 40 = 640) гривень. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Адміністративний позов суб`єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Отже, частини четверта та п`ята статті 105 КАС України містять формулювання позовних вимог, що може використати позивач, звертаючись до суду про захист прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними. Перелік позовних вимог не є вичерпним.

Стаття 162 КАС України визначає, які рішення суд може прийняти, вирішуючи такі вимоги. Зокрема, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов`язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів... . Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вимагають положення п. 1 ч.2 ст. 162 КАС України, вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки протиправності акта. Такими наслідками, згідно з вказаним положенням, є скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При цьому вимога про визнання рішення протиправним може бути окремим способом захисту порушеного права. Таким чином, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору й визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Пленуму ВАСУ №2 від 05.02.2016 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору»).

Враховуючи вищевикладене, суддя зазначає, що в позовній заяві об`єднано п`ять позовних вимог немайнового характеру, а саме про: 1) визнання протиправними дій командира в/ч 3033 Нацгвардії України, які полягають у направленні 15.02.2017 на розгляд Командувача Нацгвардії України подання з клопотанням про звільнення ОСОБА_1 за п. «И» ч. 6 ст. 26 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; 2) визнання протиправним та скасування наказу Командувача Нацгвардії України №31 від 14.03.2017 по особовому складу, в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби за п. «И» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 3) визнання протиправним та скасування п. 2 наказу командира в/ч НОМЕР_1 Нацгвардії України №71 від 23.03.2017 (по стройовій частині) про виключення ОСОБА_1 з 23.03.2017 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення; 4) поновлення ОСОБА_1 на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді оперативного чергового чергової служби або рівнозначній посаді; 5) зобов`язання командира в/ч НОМЕР_1 вжити передбачені чинним законодавством України заходи щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі п. «Б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я. Позовні вимоги №2 та №4 для цілей Закону України «Про судовий збір» належить розцінювати як одну позовну вимогу, оскільки вимога про визнання протиправним акта суб`єкта владних повноважень (у даному випадку викладеного у формі наказу) як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (поновлення на посаді) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою, та, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за ці позовні вимоги. Водночас, позовна заява містить ще три позовні вимоги, які є об`єктом справляння судового збору, оскільки на пряму не стосуються поновлення позивача на посаді в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищезазначене, позивачу належить доплатити 1920 (640 х 3) гривень судового збору за подання даного позову, що містить одночасно 5 позовних вимог немайнового характеру, з яких 3 є об`єктом справляння судового збору.

Відповідно до ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху.

Керуючись ст.ст.106, 108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування наказів про звільнення та поновлення на військовій службі - залишити без руху, надавши позивачу термін до 17 травня 2017 року (з урахуванням строку на пересилання поштою) для усунення недоліків заяви. Недоліки можуть бути усунені шляхом надання суду уточненого позову з зазначенням адрес електронної пошти сторін чи то про відсутність відомостей щодо таких, копії контракту про проходження військової служби, укладеного з позивачем, та документу про сплату судового збору у розмірі 1920 гривень.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш