Справа № 813/1454/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року справа № 813/1454/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді Львівської області до Державного підприємства «Львіввугілля» (Відокремлений підрозділ «Шахта «Степова») про стягнення пені, -

в с т а н о в и в :

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області (далі позивач, Фонд) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства Львіввугілля (Відокремлений підрозділ «Шахта «Степова») (далі ДП «Львіввугілля» (ВП «Шахта «Степова») про стягнення пені у сумі 10087039, 44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимогам Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності та Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, в період з 02.11.2011 по 31.03.2017 своєчасно не нараховував та не сплатив в установленому порядку страхові внески (недоїмка) в розмірі 11581986, 78 грн, в результаті чого підприємству нараховано пеню в розмірі 10087039, 44 грн. Оскільки, відповідач зазначеної суми у встановлений законодавством строк не відшкодував, позивач звернувся до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач заперечень на позов, витребувані судом докази не надав, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Заслухавши доводи представника позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі правовідносини.

Судом встановлено, що ДП Львіввугілля є юридичною особою. До структури ДП Львіввугілля входить відокремлений підрозділ без права юридичної особи «Шахта «Степова», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зі звітів структурних страхувальника ДП «Львіввугілля» (ВП «Шахта «Степова») щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за перший квартал 2017 року слідує, що у підприємства наявна заборгованість перед Фондом на кінець звітного кварталу у розмірі 12558249, 99 грн., у тому числі недоїмка - 11 581 986,78 грн., пеня - 976 263.21 грн. Заборгованість зі сплати страхових внесків, виникла у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у розмірі 0,00 грн.

У звязку з несвоєчасною сплатою страхових внесків ДП «Львіввугілля» (ВП «Шахта «Степова») нараховано пеню у розмірі 10087039, 44 грн за період з 02.11.2011 по 31.03.2017.

Пеня в розмірі 10087039, 44 грн нарахована за прострочення сплати страхових внесків, є предметом даного адміністративного позову.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообовязкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначає Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999 № 1105-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 5 Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності обовязковість сплати страхувальником страхових внесків є одним з основних принципів страхування.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 45 Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності роботодавець як страхувальник зобовязаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно з частиною 9 статті 47 Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності страхувальник здійснює страховий внесок у Фонд соціального страхування від нещасних випадків у порядку і строки, які визначаються страховиком.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності за прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків із страхувальника стягується пеня згідно із Законом.

Постановою правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 у № 36 затверджено Інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка визначає порядок узяття на облік та набуття роботодавцями статусу страхувальників, обчислення і сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності, галузевої належності, фізичними особами - підприємцями, фізичними особами, які використовують працю найманих працівників, а також добровільно застрахованими особами, порядок обліку та витрачання страхових коштів, здійснення платежів, ведення бухгалтерського обліку і звітності.

З 01.01.2011 набрав чинності Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464-VI, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з пунктом 7 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно пункту 7 VIII Прикінцевих та перехідних положень Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України прийнято постанову від 30.11.2010 № 31 Порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 17.12.2010 за № 1286/18581.

Пунктом 2.1 вищезазначеної постанови встановлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12.07.2007 р. № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 р. за № 867/14134.

Пунктом 4.12 вказаної Інструкції встановлено, що страхові внески сплачуються страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки.

Згідно з пунктом 5.1 Інструкції не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються в порядку, передбаченому законодавством з нарахуванням пені. Пеня нараховується з суми недоїмки за кожен прострочений день і обчислюється виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк.

Відповідно до пункту 5.2 Інструкції пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати по день сплати платежу.

Згідно з вимогами пункту 5.8 Інструкції при стягненні недоїмки за платежами до Фонду строки давності не застосовуються. Сплата пені здійснюється у такому самому порядку, як і недоїмки.

Судом встановлено, що на недоїмку в розмірі 11581986, 78 грн, Фонд нарахував пеню за період з 02.11.2011 по 31.03.2017 на загальну суму 10087039, 44 грн.

Розрахунок пені наведено в розрахунку позивача, з якого видно, що пеня нарахована за період несплати недоїмки з 02.11.2011 по 31.03.2017.

Відповідно до Звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за перший квартал 2017 рік у таблиці 1 в рядку Залишок заборгованості до Фонду на кінець звітного кварталу в колонці 2 сума боргу складає 12558249, 99 грн, з яких у тому числі: недоїмка 11581986, 78 грн та пеня в розмірі 976 263, 21 грн (арк. 7).

Докази погашення боргу в матеріалах справи відсутні.

Висновок суду про наявність у фондів загальнообовязкового державного соціального страхування права здійснювати контрольні функції щодо правильності нарахування, своєчасності та сплати страхових внесків, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і застосовувати фінансові санкції згідно із законодавством, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосовувати штрафні санкції також і після цієї дати відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 19 лютого 2013 року у справі № 21-432а12 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29791293), від 23 квітня 2013 року у справі № 21-116а13 (реєстраційний номер рішення 31072994) та від 01 жовтня 2013 року у справі № 21-323а13 (реєстраційний номер рішення 34180771).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, тому 10087039, 44 грн пені підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до положень статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

Постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Львіввугілля" (Відокремлений підрозділ «Шахта "Степова") () на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді Львівської області () пеню у сумі 10087039 (десять мільйонів вісімдесят сім тисяч тридцять девять) гривень 44 копійки.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.04.2017 року.

Суддя Р.М. Брильовський