Справа № 464/8458/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 квітня 2017 року м. Київ К/800/12952/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року

у справі № 464/8458/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова

про визнання неправомірними дій та спонукання до вчинення певних дій

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, в якому просив визнати протиправні дії відповідача щодо відмови їй у здійсненні з 01 грудня 2015 року, перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії та на момент виникнення права на перерахунок), зобов'язати відповідача здійснити їй, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення мені пенсії державного службовця та виникнення права на перерахунок) перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі поданої довідки від 02 листопада 2016 року № 7456/1/12-16 без врахування обмежень на всю суму заробітної плати в розмірі 25099,20 грн. з якої сплачено Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування починаючи з 01 грудня 2015 року згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» (в редакції, чинній на момент перерахунку мені пенсії державного службовця) та виплатити недоплачену частину пенсії починаючи з 01 грудня 2015 року, при цьому із збереженням того відсотку заробітку для обчислення пенсії держслужбовця, який був передбачений на момент її призначення ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначення мені пенсії державного службовця), тобто - 80 %, та без обмежень розміру пенсії з наступним проведенням перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати держслужбовцям, виходячи із місячного заробітку за відповідною посадою, з якої призначено слухання даної справи у березні 2012 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення яким у задоволенні позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача, в якій він, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що до правовідносин щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії підлягали застосуванню чинна у період з 01 січня 2015 року до 01 травня 2016 року редакція ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, а не норми чинного з 01 травня 2016 року Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, які не містять будь-яких положень щодо перерахунку пенсії державного службовця.

Як видно з оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, позивач з 16 квытня 2011 року звільнена з посади першого заступника начальника Територіальної державної інспекції праці - заступника Головного державного інспектора праці у Львівській області, у зв'язку з виходом на пенсію за віком відповідно до ст.ст. 14, 15, 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ст. 38 Кодексу законів про працю України. Позивач перебуває з 2011 року на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, як одержувач пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України про «Про державну службу».

03 листопада 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії держслужбовця з долученням оригіналів довідок про реорганізацію установи, з якої вона вийшла на пенсію від 11 жовтня 2016 року № 6772/1/13-05, та складові заробітної плати з 01 грудня 2015 року за відповідною посадою від 02 листопада 2016 року № 7456/1/12-16.

16 листопада 2016 року позивачем отримано лист відповідача від 08 листопада 2016 року № 18442/02-14, яким відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність для цього правових, законодавчих підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності правових підстав для перерахунку пенсії позивачу на підставі ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року, тим самим погодившись з рішенням відповідача.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року положення Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване питання перерахунку пенсії державних службовців.

Так, відповідно до пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року , який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09 грудня 2015 № 1013, яка діє з 15 грудня 2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865, а саме: виключено п. 4 щодо визначення умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Слід зазначити, що вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Враховуючи наведені норми законодавства у органу Пенсійного Фонду України відсутні правові підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що на час звернення позивача із заявою до відповідача про здійснення перерахунку пенсії з підстав підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, права на перерахунок пенсії з вказаної підстави жодним нормативним актом не передбачено, а тому відмова органу Пенсійного Фонду України у перерахунку пенсії є правомірною.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у справі № 464/8458/16-а.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед