Справа № 810/407/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року № 810/407/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ФОП ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 26.12.2016 3 /436.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем безпідставно та з порушенням вимог законодавства прийнято оскаржуване рішення.

Позивач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідачем проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт перевірки від 12.12.2016 № 999/13-03//214.

Перевіркою встановлено заниження суми акцизного податку за 2015 рік.

На підставі акту перевірки Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.12.2016 № 436.

Вважаючи оскаржуване рішення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що позивач здійснює торгівлю підакцизними товарами (тютюновими виробами) та є платником акцизного податку.

Ліцензії для провадження діяльності щодо продажу тютюнових виробів позивачем отримано, встановлено реєстратор розрахункових операцій.

Як слідує з матеріалів справи, у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 декларації з акцизного податку позивачем подавалися щомісячно, у встановлений законодавством термін до Кагарлицького відділення Білоцерківської ОДПІ Київської області (а.с. 10).

В акті перевірки відповідачем зазначено, що у позивача виникла недоїмка за 2015 рік і взагалі не сплачено акцизний податок за лютий, березень та квітень 2015 року.

Суд не може погодитися з даним твердженням відповідача, оскільки відповідно до довідки Ржищівської міської ради від 19.12.2016 № 05-10/144 на рахунок місцевого бюджету по КБК 14040000 «Акцизний податок з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» за 2015 рік надійшли кошти у сумі 33309, 00 грн.

Крім того, сплата позивачем акцизного податку за 2015 рік підтверджується квитанціями та Z-звітами за січень-грудень 2015 р.

Як слідує з акту перевірки, відповідачем було нараховано 5% акцизного податку на суму, яка зазначена у звітах про використання реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до довідки ПП «Альфа-Сервіс КПіА» від 11.04.2017 касовий апарат позивача знаходиться на обслуговуванні ЦСО ПП «Альфа-Сервіс КПіА» з 01.10.2013 та був запрограмований акцизним податком 5 %.

Судом встановлено, що сума акцизного податку за 2015 рік, зазначена у звітах про використання реєстраторів розрахункових операцій співпадає з сумами акцизного податку, сплаченими позивачем до місцевого бюджету Ржищівської міської ради, отже, відповідачем неправомірно було нараховано суму акцизного податку за 2015 рік у сумі 11380, 00 грн.

Відповідно до п. 57.4 ст. 57 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобовязання (її частку), підлягають скасуванню, а якщо така пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобовязань або поверненню в порядку, встановленому ст. 43 цього Кодексу.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 2880, 00 грн., які складаються із судового збору у сумі 1600, 00 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 1280,00 грн.

Судовий збір у сумі 1600, 00 грн., підтверджується квитанцією від 19.01.2017 № 270, а витрати на правову допомогу у сумі 1280,00 грн. підтверджуються договором про надання правової допомоги від 17.01.2017, розрахунком вартості адвокатських послуг та квитанцією від 23.01. 2017 № 1.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 98, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 26.12.2016 3 /436.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області сплачені судові витрати у сумі 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.