Справа № 815/1124/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1124/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.

за участю сторін:

- від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 10.01.2017р.),

- від відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 26.09.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОДАКВА до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання недійсною картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОДАКВА (далі - ТОВПРОДАКВА) звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання недійсною картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.02.2017р. №50040605/2017/00032, скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 20.02.2017р. №500040605/2017/000028/2.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що відповідачем було прийнято рішення про проведення коригування митної вартості товарів з підстав того, що на формування ціни товару повинен був вплинути договір страхування, незважаючи на те, що всі подані позивачем під час розмитнення документи, на думку представника позивача, не містили жодних розбіжностей у тому числі і числових. Разом з тим, представник позивача зазначав, що у відповідності до норм діючого законодавства України додатково витребовуються документи у разі якщо неможливо встановити числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни товару, натомість позивачем були надані всі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, визначену за першим методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У звязку з цим, на думку представника позивача, відповідачем безпідставно був обраний метод щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами. Крім того, позивачем зазначено, що відомості які містяться в автоматизованій системі митних органів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, додатково зазначивши, що постачальником не було укладено договір страхування вантажу, оскільки представником компанії постачальника було помилково прийняті інші умови договору, про що ТОВ «ПРОДАКВА» було повідомлено листом від 14.03.2017р.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВ«Продаква» з підстав викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, зазначивши, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надішли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією №500060702/2016/016807, було встановлено спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками « 107-3» та « 108-3» щодо необхідності здійснення контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, а також витребування документів, які підтверджують коди товарів з УКТ ЗЕД. Крім того, під час візуального контролю поданих для підтвердження заявленої митної вартості документів було встановлено, що у вказаних документах містяться розбіжності та не містяться усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару: згідно п.3.4 контракту від 01.11.2016р. №2016-11-01 має бути наявна копія експортної декларації, проте зазначений документ до митного оформлення не подано; відсутні відомості щодо вартості страхування вантажу. Такі розбіжності викликали сумніви щодо автентичності поданих документів та виникли підстави вважати, що у даних документах зазначені недостовірні відомості щодо заявленої митної вартості товару, у звязку з чим виникла необхідність витребування додаткових документів у декларанта у порядку ст.53 Митного кодексу України. Декларантом додаткових документів у підтвердження заявленої митної вартості товару на вимогу митниці не надано. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару позивача рівень митної вартості за подібними (аналогічними) товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим - 1,95 доларів США за кг нетто (МД від 19.10.2016р. №125110013/2016/204163), ніж заявлено декларантом, у звязку з чим прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 20.02.2017р. №500040605/2017/000028/2 та відповідно картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.02.2017р. №50040605/2017/00032.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01.11.2016р. між позивачем та компанією «DAKTOPAK MANAGEMENT LP» (Канада) було укладено контракт №2016-11-01 від 01.11.2016р., за умовами якого постачальник зобовязувався передати на адресу покупця товар, який зазначається у додатках до вказаного контракту, а покупець прийняти та оплатити його (а.с.47-50).

Пунктом 3.4. зазначеного контракту №2016-11-01 від 01.11.2016р. сторонами визначено, що постачальник інформує покупця про відвантаження товару надсилаючи копії коносаменту, інвойсу та сертифікатів якості та походження, експортну декларацію та ветеринарний сертифікат.

Відповідно до додатку №11А від 10.01.2017р. Компанія «DAKTOPAK MANAGEMENT LP» зобовязувалася поставити ТОВ Продаква товар заморожене філе оселедця, країна походження Ісландія, на умовах поставки СІР Чорноморськ, вартістю 27 000 доларів США на умовах оплати з відстрочкою платежу 90 банківських днів з моменту митного очищення вантажу (а.с.51).

Судом встановлено, що 01.01.2017р. між ТОВ «Інтертранс» (митний брокер) та ТОВПродаква (клієнт) було укладено договір про надання послуг митного брокера №9/16-БР згідно умов якого ТОВ Продаква доручало митному брокеру ТОВ «Інтертранс» представляти інтереси ТОВ Продаква у митних органах України при здійсненні митних формальностей щодо експортно - імпортному вантажу ТОВ Продаква (а.с.15-17).

Як свідчать матеріали справи, 20.02.2017р. декларантом ТОВ Продаква було подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію №500040605/2017/001216 для здійснення митного оформлення товару заморожене філе оселедця (Clupea haren gus) 5-8 шт./кг глазуроване, без харчових добавок та приправ без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без кісток та плавців, зі шкірою, для промислової переробки. Дата виготовлення 11.2016 року, термін зберігання 2 роки, чиста вага нетто 19500 кг. Без первинної упаковки(+-10 глазур)Див. електронний інвойс.(а.с.56)

20.02.2017р. Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500040605/2017/000028/2.(а.с.40)

Разом з тим, 20.02.2017р. Одеською митницею ДФС прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №50040605/2017/00032, яким ТОВПродаква відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.(а.с.41-42)

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів №500040605/2017/000028/2 воно було прийнято відповідачем у звязку з тим, що у поданих до митного оформлення документах виявлено розбіжності, а саме: згідно п.3.4 контракту від 01.11.2016р. №2016-11-01 має бути наявна копія експортної декларації, проте зазначений документ до митного оформлення не подано; відсутні відомості щодо вартості страхування вантажу. Відповідно до п.2,3 ст.53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості відповідач повідомив декларанта про те, що йому необхідно було протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: договір (угоду контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо так платежі здійснювались за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг повязаних із виконанням умов договору, виписки із бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару. 20.02.2017р. декларантом шляхом надсилання електронного повідомлення було повідомлено митний орган про неможливість подання витребуваних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару №1 рівень митної вартості за подібними (аналогічними) товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим-1,95 доларів США за кг нетто (МД від 19.10.2016р. №125110013/2016/204163) ніж заявлено декларантом -1,40 дол. США/кг. нетто.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно з п.п. 23, 24 ст. 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, зазначених у ч.3 ст.53 Митного кодексу України (розбіжності у документах, ознаки підробки документів, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

Як вбачається з п.33 рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС 20.02.2017р. №500040605/2017/000028/2, у доданих до митної декларації документах до митного оформлення не було подано копію експортної декларації, яка згідно п.3.4 контракту від 01.11.2016р. №2016-11-01 повинна була бути наявна та були відсутні відомості щодо вартості страхування вантажу

У звязку із цим, декларанту відповідно до п.2,3 ст.53 Митного кодексу України шляхом надіслання електронного повідомлення, було запропоновано надати додаткові документи: договір (угоду контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо так платежі здійснювались за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних,посередницьких послуг повязаних із виконанням умов договору, виписки із бухгалтерської документації; каталоги , специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару. Декларант повідомив митний орган про неможливість подання витребуваних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

У звязку із викладеним, відповідачем згідно рішення про коригування митної вартості товарів від 20.02.2017р. №500040605/2017/000028/2 було скориговано митну вартість товару, що імпортується, із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Згідно з ч.2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Разом із цим, під час судового засідання 11.04.3017р. представником позивача було зазначено, що поставка товару здійснювалась на умовах СІР Чорноморськ та що товар, для здійснення митного оформлення якого ТОВ Продаква подано 20.02.2017р. до Одеської митниці ДФС митну декларацію №500040605/2017/001216, було застраховано.

Під час судового розгляду справи 21.04.2017р., представник позивача зазначала, що постачальником не було укладено договір страхування вантажу, оскільки представником компанії постачальника було помилково прийняті інші умови договору, про що ТОВ«ПРОДАКВА» було повідомлено листом від 14.03.2017р.

CIP (англ. Carriage and Insurance Paid To) (… named place of destination), або Фрахт/перевезення і страхування оплачені до (…назва місця призначення) термін інкотермс, означає, що продавець доставить товар названому ним перевізнику. Крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики і будь-які додаткові витрати після доставки в такий спосіб товару. Однак, за умовами CIP на продавця також покладається обов'язок по забезпеченню страхування від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення на користь покупця. Отже, продавець укладає договір страхування й оплачує страхові внески. При цьому, відповідно до умов терміна CIP від продавця потрібно забезпечення страхування з мінімальним покриттям.

Крім того, копія експортної декларації, наявність якої передбачена п.3.4 контракту від 01.11.2016р. до митного оформлення митним органам та до суду ТОВ Продаква не надано.

За таких обставин, та з урахуванням того, що декларантом ТОВ Продаква не було надано жодних документів чи пояснень причин неможливості надання вказаних документів і за результатами проведеної процедури консультацій між декларантом та митним органом, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору не міг бути прийнятий у звязку з не підтвердженням декларантом його документально, суд приходить висновку, що Одеською митницею ДФС було обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500040605/2017/000028/2 від 20.02.2016р.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

З урахуванням викладеного та обґрунтованої відповідачем неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товару, заявленого позивачем до митного оформлення, рішення про коригування митної вартості товарів Одеською митницею ДФС від 20.02.2017р. №500040605/2017/000028/2, митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Визначена митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, подібного (аналогічного) товару, митне оформлення якого вже здійснене за МД від 19.10.2016р. №125110013/2016/204163.

За таких обставин, суд вважає, що, оскаржені ТОВ Продаква рішення про коригування митної вартості товарів від 20.02.2017р. №500040605/2017/000028/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.02.2017р. №50040605/2017/00032, є правомірними та скасуванню не підлягають.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ТОВ Продаква задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 26.04.2017р.

Суддя К.О. Танцюра

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

26 квітня 2017 року.