Справа № 826/373/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 квітня 2017 року № 826/373/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейнд» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейнд» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 815967,92 грн.

Відповідною ухвалою суду, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

До суду повернувся поштовий конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з яких та довідки відділення поштового зв'язку із проставленою на ній датою, якою є 07.03.2017 року, вбачається, що копію вказаної ухвали відповідачу не вручено з незалежних від суду причин: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Протягом судового розгляду справи письмові заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування, або письмова заява про визнання позову від відповідача до суду не надійшли.

Оцінивши у порядку скороченого провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 815967,92 грн., який виник у зв'язку з несплатою ним узгоджених, у тому числі самостійно, грошових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість.

Зокрема, за відповідачем обліковується податкова заборгованість:

- з податку на прибуток у розмірі 399207,55 грн. на підставі податкових повідомлень-рішень від 27.03.2013 року № та від 20.06.2013 року №;

- з податку на прибуток у розмірі 416760,37 грн. на підставі податкових повідомлень-рішень від 27.03.2013 року № та від 20.06.2013 року №, податкової декларації від 19.9.2013 року №.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 46.1 ст. 46, п. 54.1 ст. 54, п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу норм законодавства, грошове зобов'язання, визначене платником податків у декларації, вважається самостійно узгодженим.

Доказів оскарження відповідачем перелічених вище податкових повідомлень-рішень останнім суду не надано. Відсутність факту їх скарження також підтверджується інформацією, яка міститься у комп'ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

З огляду на викладене суд приходить до висновку про узгодженість визначених контролюючим органом грошових зобов'язань та, як наслідок, можливість їх вважати, разом із грошовими зобов'язаннями, визначеними у деклараціях, податковим боргом.

02.10.2013 року позивачем складено податкову вимогу №166-15.

Станом на дату звернення до суду сума податкового боргу складала 815967,92 грн.

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейнд» про стягнення податкового боргу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Трейнд» () податковий борг зі сплати:

- податку на прибуток у розмірі 399207,55 грн. (триста дев'яносто дев'ять тисяч двісті сім гривень п'ятдесят п'ять копійок) на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 11021000, одержувач УДКСУ у Святошинському районі у м. Києві, ;

- податку на додану вартість у розмірі 416760,37 грн. (чотириста шістнадцять тисяч сімсот шістдесят гривень тридцять сім копійок) на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 14010100, одержувач УДКСУ у Святошинському районі у м. Києві, .

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.. 254 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов