Справа № 822/1016/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1016/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

25 квітня 2017 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіСалюка П.І.
при секретарі Дубіній Н.Ю.
за участі:позивача, представника позивача, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області , Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області , Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді, та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 08 лютого 2016 року №9 о/с про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за власним бажанням;

- поновити ОСОБА_3 на посаді поліцейського роти дорожньо - патрульної служби Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області з 20 лютого 2016 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20 лютого 2016 року по день фактичного поновлення на посаді;

- рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві заявлено клопотання, в якому він просить суд поновити строк для звернення до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, оскільки в середині лютого 2016 року будучи на службі сильно змерз і отримав двобічне запалення легень. З 15 по 23 лютого 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні в пульманологічному відділенні Хмельницької міської лікарні де під час лікування дізнався про звільнення його зі служби в Національній поліції. Попри це позивач вказує, що до 18-20 березня 2016 року продовжував виходити на роботу, а також після його звільнення часто їздив у Ярмолинецький район та надавав допомогу матері інваліду, працевлаштовувався, що і стало перешкодою в зборі матеріалів для судового оскарження звільнення.

Зазначає, що 06 лютого 2017 року звертався до начальника ГУНП в Хмельницькій області з проханням надати йому копії протоколу атестаційної комісії, а також копію наказу про звільнення. Однак 09 лютого 2017 року на його звернення йому повідомили, що висновок атестаційної комісії у Головному управлінні Національної поліції в Хмельницькій області відсутній.

Позивач вважає, що оскільки Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області на його звернення не надано копій документів на підставі яких відбулося його звільнення зі служби в поліції, він був позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлене клопотання та просили його задоволити.

Представник Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав після закінчення установленого законом строку.

Представник Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття не повідомив, письмових заперечень щодо позовних вимог не надіслав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи позивача та його представника, врахувавши заперечення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що клопотання позивача слід залишити без задоволення, а позовну заяву - без розгляду з таких підстав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд встановив, що згідно з відміткою у трудовій книжці наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 08 лютого 2016 року №9 о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Відповідно до довідки №187 виданої Хмельницькою міською лікарнею ОСОБА_3 з 15 лютого 2016 року по 23 лютого 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні в пульмонологічному відділенні Хмельницької міської лікарні.

Як зазначає позивач у позовній заяві трудову книжку він отримав 18 чи 20 березня 2016 року в якій вже було зроблено відмітку про звільнення, що підтверджує той факт, що позивач 20 березня 2016 року знав про звільнення його зі служби в Національній поліції. Разом з тим, як вбачається з трудової книжки вже з 18 травня 2016 року ОСОБА_3 було прийнято на роботу на посаду інкасатора - водія відділу інкасації коштів та перевезення валютних цінностей АТ "Райффайзен Банк Аваль" де останній працював до 13 жовтня 2016 року, а 20 жовтня 2016 року ОСОБА_3 вже було прийнято на роботу до філії "Хмельницький - молоко" ПрАТ "Тернопільський молокозавод" на посаду водія автотранспортних засобів.

Вказані обставини на думку суду свідчать про те, що позивач у період з 18 травня 2016 мав можливість звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки з вказаного періоду позивач вже займався іншою трудовою діяльністю та не виявляв бажання оскаржити своє звільнення в судовому порядку.

Як стверджує позивач, що лише 06 лютого 2017 року письмово звернувся до начальника ГУНП в Хмельницькій області, посилаючись на Закон України "Про доступ до публічної інформації" з проханням надати йому завірені копії протоколу атестаційної комісії, а також копії наказу про його звільнення. 09 лютого 2017 року позивач отримав копію протоколу атестаційної комісії та витяг з наказу про звільнення, про що ОСОБА_3 вказує у своїй позовній заяві.

Отже навіть якщо враховувати те, що позивач про своє звільнення дізнався лише з відповіді ГУНП в Хмельницькій області 09 лютого 2017 року то звернувшись до суду 05 квітня 2017 року позивач також пропустив місячний строк звернення до суду.

Як встановлено судом в судовому засіданні 08 лютого 2016 року ОСОБА_3 написав рапорт про звільнення з органів поліції за власним бажанням. Вказаний рапорт отримав старший інспектор управління превентивної діяльності ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5, який в подальшому зареєстрував його в Журналі №4051 обліку рапортів співробітників УМВС за №95 рп.

Враховуючи зазначене, суд критично оцінює твердження позивача про те, що на його усні запити ніхто не вручив копію наказу про його звільнення та копію протоколу атестаційної комісії №2 ГУНП в Хмельницькій області, яким було визначено його невідповідність займаній посаді.

Так як позивача було звільнено зі служби за власним бажанням, а відповідно до положень Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" та Кодексу законів про працю України копія наказу про звільнення з роботи видається працівникові лише у разі коли звільнення відбулось з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. В інших випадках звільнення, копія наказу видається на вимогу працівника. Проте позивач з такою заявою про надання йому копії наказу про звільнення звернувся до ГУНП в Хмельницькій області лише 06 лютого 2017 року, тобто майже через один рік після його звільнення. На виконання даної заяви позивачу було надіслано всі запитувані ним документи, які він отримав ще 09 лютого 2017 року, про що зазначалося вище.

Суд також критично оцінює твердження позивача про те, що ОСОБА_3, начебто працював після звільнення, як зазначає в позовній заяві, що виходив в наряд, зокрема несення служби по наряду №1 Бохни, оформлював дорожньо- транспортні пригоди, використовував під час служби службові автомобілі ВАЗ 2110 д.з.0777, ВАЗ 2110 д.з.0775, ВАЗ 2115 д.з.0689.

Вказані вище твердження позивач не обґрунтовані жодними доказами, натомість згідно листа відділу забезпечення дорожнього руху управління превентивної діяльності ГУНП в Хмельницькій області від 24 квітня 2017 року №836/121/48 після звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції, останній не перебував на службі та не виконував свої функціональні обов'язки пов'язані з роботою дорожньо-патрульної служби ГУНП в Хмельницькій області та не використовував службові автомобілі ВАЗ 2110 д.з.0777, ВАЗ 2110 д.з.0775, ВАЗ 2115 д.з.0689. Також, згідно бази даних "НАІС", а саме звіту роботи особового складу взводу ДПС з ОСП №1 "Бохни" по виявлених порушеннях ПДР за період з 01 лютого 2016 по 31 грудня 2016 вказана посадова особа не складала протоколи про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

У рішенні від 13 вересня 2006 року по справі № 6-26370кс04 та постанові від 30 вересня 2015 року по справі 21-2231а15 Верховний суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

Як зазначалось вище, навіть якщо враховувати ту обставину, що позивач дізнався про своє звільнення , 09 лютого 2017 року після отримання ним витягу з наказу про звільнення та копії протоколу атестаційної комісії, а трудову книжку, зі змісту якої йому було достеменно відомо про його звільнення він взагалі отримав ще в березні 2016 року, про що також чітко вказує у позовній заяві.

З позовною заявою про визнання протиправними, скасування рішення атестаційної комісії, наказу про звільнення, поновлення на публічній службі позивач звернувся до суду лише 05 квітня 2017 року, тобто після спливу, визначеного КАС України, місячного строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суд вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до адміністративного суду із вищевказаним позовом, встановлений статтею 99 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Позивач знав про порушення своїх прав, однак не звернувся до суду з дотриманням строку звернення, встановленого КАС України, та не надав жодних доказів поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, а тому не підлягає задоволенню у зв'язку із чим адміністративний позов ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 99, 100, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без розгляду. .

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 26 квітня 2017 року.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк