Справа № 415/6813/16-а
Суддя: Чернобривко Л. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У.н. 415/6813/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.17 року Лисичанський міський суд Луганської області
у складі:головуючого судді Чернобривко Л.Б.,
за участю секретаря Дьоміновій О.М.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу І роти ІІІ батальйону УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2016 року, -
У с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу І роти ІІІ батальйону УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про визнання протиправними дії та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора взводу І роти ІІІ батальйону УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 від 27.11.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України, яке, полягає у тому, що водій, ОСОБА_2, 27.11.2016 року, керуючи транспортним засобом Mersedes Benz 111 СDI, номерний знак НОМЕР_1 о 00 годині 40 хвилин в м. Лисичанську, вул. Машинобудівельників , здійснив обгін ближче за 100м від залізничного переїзду, чим порушив п. 14.6 (в) ПДР України. Зразу же після здійснення ним маневру був зупинений відповідачем, який пояснив, що він здійснив порушення ПДР та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в сумі 425грн. Просив визнати дії відповідача протиправними щодо порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, скасувати постанову серії АР № 153536 від 27.11.2016 року про адміністративне правопорушення та закрити справу.
У судове засідання позивач не зявився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав пред'явлений позов, просив його задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві, про що надав суду відповідні докази.
Відповідач інспектор Іванов Р.О. у судове засідання не зявився, просив справу розглядати без його участі, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що 27.11.2016 о 00 годині 40 хвилин в м. Лисичанську по вул. Машинобудівельників , водій ОСОБА_2 здійснив обгін ближче за 100 м від залізничного переїзду Таким чином він порушив п. 14.6 (б) Правил дорожнього руху. Позивачу ОСОБА_2 були розясненні його права, при цьому ОСОБА_2 пояснив, що права йому зрозумілі, через що було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, що зафіксовано на відео. На даний час відеоматеріалами не збереглися у зв»язку з несправністю технічного обладнання. Наполягав на тому, що він на місці скоєння правопорушення врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до вимог чинного законодавства. Також зазначив, що в постанові невірно вказав пунк ПДР у постанові АР №153536, а саме 14.6 «в» замість правильного 14.6 «б». Просив суд відмовити у задоволені позову повністю.
Судом досліджені наступні письмові докази:
копія паспорту позивача, копія постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 1535363 від 27.11.2016 року, копія скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, копія відповіді № К/256/41/36/01-2016 від 09.12.2016р ., письмові заперечення відповідача від 26.01.2017р. , копія довіреності представника позивача.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України, відповідно до якого: керуючи транспортним засобом Mersedes Benz 111 СDI, номерний знак НОМЕР_1 о 00 годині 40 хвилин в м. Лисичанську, вул. Машинобудівельників , водій здійснив обгін ближче за 100м від залізничного переїзду, чим порушив п. 14.6 (в) ПДР України ( а.с.8).
Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП України порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутними транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
У відповідності до п. 14.6 (б) Правил дорожнього руху України, обгін заборонено на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними.
В судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2016 року постановою серія АР № 153536 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В судове засідання відповідач не зявився, крім того не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача. Не надав суду відеоматеріали посилаючись на те, що вони не збереглися у зв»язку з несправністю технічного обладнання. Невірно вказав у постанові який саме підпункт Правил дорожнього руху порушив позивач ( письмових заперечень самого відповідача).
Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.
З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова АР № 153536 від 27 листопада 2016 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Щодо визнання дій відповідача протиправними, суд зазначає наступне.
Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті ч. 1 ст. 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем находження органу, повноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Оскаржувана постанова була складена відповідачем по справі, який 27 листопада 2016 року знаходився на чергуванні. Водночас, з дотриманням вимог зазначеної інструкції, що передбачає ухвалення постанови поліцейським у разі виявлення правопорушення у сфері дорожнього руху, відповідач зазначив, що саме він виявив правопорушення з боку позивача та склав оскаржувану постанову.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова була складена відповідачем з дотриманням вимог п. 4 Р. І Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.
Відповідно до п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Суд не погоджується з доводами представника позивача, що відповідач не мав права складати постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, адже це протирічить приписам п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, який передбачає складання постанови за ч. 2 ст. 122 КУпАп на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Втім, суд зауважує, що відповідачем в постанові не вірно зазначено підпункт пункту 14.6 ПДР України, а саме, замість правильного «14.6 (б)» зазначено «14.6 (в)», в постанові не зазначено, чи взагалі вимірювалася відстань від місця обгону до залізничного переїзду, яким приладом.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова серії АР № 153536 від 27.11.2016, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна вимога щодо визнання дій інспектора протиправними задоволенню не підлягає.
Таким чином, позов ОСОБА_2 до інспектора взводу І роти ІІІ батальйону УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню частково.
Керуючись п.14.6 "б" Правил дорожнього руху України, ст. 122 ч.2 КУпАП, керуючись ст. ст. ст. 2, 11, 159-163, 171-2 КАС України,
П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора взводу І роти ІІІ батальйону УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2016 року задовольнити частково.
Скасувати постанову серія АР № 153536 від 27.11.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425 грн. та закрити провадження по справі.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551(пятсот пятдесят одна) грн.20 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.
Суддя Л.Б. Чернобривко
Постанова виготовлена у повному обсязі

27 квітня 2017 року

Суддя: Л.Б.Чернобривко