Справа № 640/7975/15-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р.Справа № 640/7975/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017р. по справі № 640/7975/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Харківського обласного військового комісаріату третя особа: Харківський універсітет Повітряних Сил імені І. Кожедуба

про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України та Харківського обласного військового комісаріату, третя особа: Харківський університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківської області щодо обчислення та виплати пенсії позивачу без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року та такими , що порушують права позивача як людини які передбачені ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав та основоположних прав людини;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплачувати розмір раніше призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року з 05.05.2015 року;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити виплату рiзницi пенсії за минулий час з 05.05.2015 року;

- визнати протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати частини основного розміру пенсії з 01.09.2008 року:

- зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2008 року за методикою відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській області подати протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017 року по справі № 640/7975/15-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській областi щодо не перерахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року протиправними.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати розмір раніше призначено пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію обчисливши розмір пенсії з у рахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року з 16.05.2015 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 різницю в пенсії за минулий час з 16.05.2015 року.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв'язку iз порушенням строку виплати частини основного розмiру пенсій з 29.01.2014 року по 04.1 1.2016 року протиправною.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 29.01.2014 року по 04.1 1.2016 року у відповідності до положень ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській областi подати протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення відповідно до ч. 1 ст. 267 KAC України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачи та третя особа не скористалися своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, встановила, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року по справі № 640/7975/15-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Харківського обласного військового комісаріату про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування заподіяної шкоди відмовлено (т. 1 а.с. 27-30).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року по справі № 640/7975/15-а постанову Київського районного суду м. Харкова залишено без змін (т. 1 а.с. 79-84).

14.04.2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України по справі № 640/7975/15-а скасовано постанову Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 126-131).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, позивач є пенсіонером Збройних Сил України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та з 01.11.2007 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення ociб, звільнених з військової служби та деяких інших ociб від 09.04.1992 року № 2262-XIІ (дaлі - Закон № 2262).

Як вбачається зі змісту довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданої Об'єднаним науково-дослідним інститутом Збройних Сил України 01.11.2007 року № 13, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення позивача за 24 останніх календарних місяці служби підряд перед звільненням становить 2 508,40 грн. у тому числі: надбавка 100 % - 497,00 грн.; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% - 33,00 грн.; надбавка за наукову ступінь та вчене звання 25% - 55,00 грн.; надбавка за безперервну службу - 971,55 грн.; премія - 951,85 грн. (т. 1 а.с. 22).

Відомості про отримання позивачем грошової допомоги на оздоровления, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні у вказаній довідці відсутні.

Згідно довідки Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року позивачу в 2006 poцi нарахована матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в cyмі 355,00 грн. та грошова допомога на оздоровления 2 740,38 грн. в 2007 poцi нарахована матеріальна допомога для виршення соціально-побутових питань в cyмі 355,00 грн. та грошова допомога на оздоровления 2 740,38 грн. нарахована матерiальна допомога при звільненні 5 3060,14 грн. (т. 1 а.с. 139).

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюється з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством.

Частиною 3 цієї ж статті Закону, передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюється з розміру грошового забезпечення враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати. підвищення) та премії в poзмiрах, встановлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Mіністрів України.

У відповідності до п. 7 Постанови Кабінету Mіністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії i грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького i рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Постанова № 393), пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для ociб рядового i начальницького складу органів i підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу poкiв у poзмipax, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, ям мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством i залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основнi засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІI (далi - Закон № 2011), згідно з яким військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Закону № 2011, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Як визначено ч. 2 цієї статті, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, якi мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності за умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня i вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, ociб рядового i начальницького складу» (далі - Постанова № 1294), упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, ociб рядовою i начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів i додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п. 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби: матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений ст. 9-1 Закону № 2011), а також одноразова матеріальна допомога вiйськовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011 гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровления у розмipi місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 цього Закону).

Умови, розмір за порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 638/15329 (далі - Інструкція № 260).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровления визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званиям щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (кpiм винагород та морського грошового забезпечення), на які вiйськовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (п.п. 3 п. 5 Постанови № 1294, п.п. 30.4 п. 30 розділу XXX Iнструкції).

Слід зазначити, що наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністерства оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (п.п. 3 п. 5 Постанови № 1294, п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції). Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст. 15 Закону № 2011.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

3 аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів звертає увагу на те, що такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.03.2015 року (справа № 21-70а15), яка є обов'язковою для врахування в судовій практиці, враховуючи положения ч. 1 ст. 244-2 КАС України.

Пенсійний фонд не заперечує про звернення позивача з довідкою Харківського університету повітряних сил iм. Івана Кожедуба від 05.10.2015 року про перерахунок пенсії, проте зазначає на відсутність правових підстав для перерахунку призначеної пенсії та зазначає, що перерахунок пенсій вже здійснено на виконання судового рішення від 04.04.2011 року. Проте, як вбачається iз судового рішення по спpaвi № 2034/2-a-825/l1 в даному випадку предметом позову було оскарження дій ГУ УПФУ в Харківській області та Харківського обласного військового комісаріату щодо не здійснення перерахунку пенсій позивача у зв'язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 та наказу Міністерства оборони України від 28.07.2008 року № 377 . тобто ці вимоги не є аналогічними вимогами по даній справі.

Колегія суддів бере до уваги доводи позивача про те, що про порушення своїх прав, а саме про не врахування до перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення йому стало вiдомо з карткового рахунку в листопаді 2016 року, після виплати перерахованої пенсії, а тому підстави вважати пропущеним строк звернення до суду - відсутні. Kpiм того, пенсійні виплати мають періодичний характер, позивач вважаючи, що відповідачем при призначенні пенсії не враховані всi види грошового забезпечення, які він отримував до звільнення просить здійснити перерахунок пенсiї на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 05.10.2015 року не з моменту призначення пенсії, а з 05.05.2015 року.

Щодо інших позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Як передбачено ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-ІV, яка регламентує виплату пенсії за минулий час, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає i виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому, компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно iз законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсацій громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком, затвердженим Kaбінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ, підприємства, установи i організації вcix форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або упювноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у paзi затримки на один i більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на теритopії України i які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

3 наведеного вище вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації вcix форм власностi господарювання та застосовується у вcix випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника ибо уповноваженого ним органу (особи), та стосується ycix доходів, які одержують громадяни в гривнях на территоріїi України i не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058- IV, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення cтроків виплати какого доходу проводиться незалежно від порядку i підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (в даному випадку - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 року у справі № 21-518а14.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2011 року позов позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Харківського обласного військового комicapiату про перерахунок пенсії задоволено частково. Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області направити до Харківського обласного військового комісаріату на позивача «Список ociб, пенсії яких підлягають перерахунку» з 01.09.2008 року: зобов'язано Харківський обласний військовий комісаріат підготувати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виходячи з розміру посадового окладу 1 740,00 грн. Зобов'язано Головне Управління Пенсiйного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років виходячи з розміру посадового окладу 1 740,00 грн., починаючи з 01.09.2008 року по 04.04.2011 року та виплатити призначені суми.

Постановою Харківського апеляційпого адміністративного суду від 02.11.2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Ухвалою Вищого адмішстративного суду від 29.01.2014 року скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011 року, а постанову Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2011 року змінено та в абзаці п'ятому резолютивної частини виключено посилання на кінцеву дату проведения перерахунку пенсії - 04.04.2011 року. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання зазначеного судового рішення відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження за № 42433400. На виконання постанови УДВС ГУЮ у Харківській області ГУ УПФУ у Харківській області було проведено перерахунок пенсії позивачу, доплата за період з 01.09.2008 року по 31.12.2013 року склала 47 656,84 грн., проте нарахована сума доплати виплачена позивачеві лише 04.11.2016 року, що не заперечується сторонами, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу не з 01.09.2008 року, як зазначає в адміністративному позові, а з моменту ухвалення постанови Вищого адміністративного суду України № 2034/2-а-825/11 - 29.01.2014 року по день фактичної сплати - 04.11.2016 року.

Посилання відповідача на те, що затримка з виплати належних коштів позивачу відбулася не з вини ГУ УПФУ колегія суддів також вважае необґрунтованими, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний виконувати гарантії, передбачені Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходiв у зв'язку з порушенням строків їх виплати». З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову позивача.

Kpiм того, колегіяя суддів наголошує, що завдання адміністративного судочинства обумовлюється його особливостями. які відрізняють його від інших видів судочинства. Завдання відображає спрямованість адміністративного судочинства, тобто його кінцеву мету. Адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів фізичних ociб людини та інтересів юридичних ociб незалежно від категорій справ, що підлягають розгляду та суд повинен виходити iз необхідності гарантування дотримання прав свобод та інтересів фізичних ociб людини та інтересів юридичних ociб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

На підставі ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 3 аналізу вказаної норми вбачається, що питания про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по cyтi спору не на користь суб'єкта владних повноважень. Цій нормі кореспондують положения абз. 6 п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України. згідно з яким постанова складається з резолютивної частини iз зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починаеться з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

3 огляду на вказані обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання чинності.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано виніс рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції і вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017р. по справі № 640/7975/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2017 р.