Справа № 823/361/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року справа № 823/361/17

15 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Мельниковій О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю, представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агросоюзснаб» до ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Агросоюзснаб» (далі позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №7 від 21.02.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваним рішенням до позивача протиправно застосовано фінансові санкції та штраф за порушення порядку використання страхових коштів Фонду, оскільки приймаючи заявку-розрахунок від позивача, що містив інформацію про нараховані застрахованій особі працівниці позивача суми матеріального забезпечення допомогу по вагітності та пологах, відповідачем порушень не було виявлено.

Відповідно до наданих заперечень на адміністративний позов, відповідач заперечує проти задоволення позову, у звязку з тим, що використання позивачем з порушенням коштів Фонду було встановлено в ході проведення планової перевірки позивача на предмет правомірності встановлених видів допомог по соціальному страхуванню та роботи комісії із соціального страхування, а проведення попередньої перевірки сум зазначених у заяві-розрахунку для здійснення фінансування ні Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», ні Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою № 1266 від 26 вересня 2001 року не передбачено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та письмових поясненнях наданих суду 04.04.2017.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, у задоволенні просив відмовити повністю, посилаючись на обставини викладені у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Так, судом встановлено та визнається сторонами по справі, що ОСОБА_4 працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Агросоюзснаб» з 21.10.2013 на посаді головного бухгалтера за сумісництвом. Крім того, вказана особа за основним місцем роботи працевлаштована у товаристві з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП», а також працює у приватному підприємстві «Золотоніська птахофабрика» за сумісництвом.

02.02.2016 за вхідним №153 позивачем до ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було подано заяву-розрахунок (а. с. 84), згідно з яким страхувальник просив здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_4 за рахунок коштів Фонду, а саме допомоги по вагітності та пологах за 126 днів.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка від 02.02.2016 складена головним спеціалістом ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_5 (а. с. 86), відповідно до якої, при опрацюванні зазначеної вище заяви-розрахунку проведений аналіз за результатами якого виявлено, що середньоденна заробітна плата складає 161 грн 54 коп., середньоденна допомога по вагітності та пологах 145 грн 30 коп. Також у довідці зазначено, що перевищення не виявлено, підстави для проведення позапланової перевірки відсутні.

Прийнявши вказану заяву-розрахунок, відповідачем було нараховано та виплачено на картковий рахунок ОСОБА_4 платіжним дорученням від 09.02.2015 №3266 допомогу в сумі 18 307 грн 80 коп.

Також, згідно з Актом перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 6 від 15.01.2016 (а. с. 91 93) суд встановив, що посадовими особами відповідача було проведено позапланову перевірку по коштах Фонду згідно заяви-розрахунку від 05.01.2016 №8 щодо правомірності використання коштів на виплату, зокрема, допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4

Суд наголошує, що підставою для проведення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» стала подана ним заява-розрахунок.

Згідно з вказаним актом перевірки, при проведенні аналізу заяви-розрахунку було встановлено, що середньоденна допомога по вагітності та пологах ОСОБА_4 становить 455 грн 93 коп., а середньоденна заробітна плата за даними управління Пенсійного фонду по ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» складає 120 грн 46 коп.

Отже, перевіркою було встановлено перевищення середньоденної допомоги по вагітності та пологах над середньоденною заробітною платою на вказаному підприємстві, у звязку з чим фінансування станом на 15.01.2016 відповідачем не було надано.

Крім того, відповідно до Акту про результати проведення позапланової перевірки дотримання норм чинного законодавства при нарахуванні матеріального забезпечення застрахованим особам, що заявлено для фінансування за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 1-3 від 19.01.2016 (а. с. 107 108), судом встановлено проведення Золотоніською міжрайонною виконавчою дирекцією Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позапланової документальної перевірки приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика» по коштах Фонду щодо перевищення показника середньоденного розміру допомоги, зокрема, по вагітності та пологах ОСОБА_4 над середньоденною заробітною платою відповідно до поданої заяви-розрахунку №79 від 18.01.2016 приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика».

Суд знову наголошує, що підставою для проведення вказаної перевірки приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика» також стала подана ним заява-розрахунок.

Згідно з вказаним актом, перевіркою було встановлено, що при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по вагітності та пологах приватним підприємством «Золотоніська птахофабрика» не була врахована заробітна плата ОСОБА_4 за основним місцем роботи у ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП», внаслідок чого було перевищено розмір максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, чим порушено п.30 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266.

Разом з тим, підставою для звернення позивача з даним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду стало встановлення в ході проведення перевірки позивача посадовими особами відповідача по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності порушення вимог чинного законодавства України при розрахунку середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4

Так, відповідно до акту перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Агросоюзснаб» по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а. с. 7 13) під час проведення перевірки відповідачем було встановлено, що при розрахунку середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по вагітності та пологах були враховані довідки про доходи з основного місця роботи ОСОБА_4 ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» та за сумісництвом з приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика» та застосовано обмеження сумарної заробітної плати, з якої розраховуються виплати за основним місцем роботи та за місцями роботи за сумісництвом, розміром максимальної величини бази нарахування єдиного внеску відповідно п.30 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266, що сумарна заробітна плата, з якої розраховуються виплати, за місяцями розрахункового періоду за основним місцем роботи та за місцем (місцями) роботи за сумісництвом не може перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що дорівнює 17 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб 23 426 грн (1 378 грн 00 коп. х 17), але не було враховано, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для нарахування допомоги по вагітності та пологах не може перевищувати максимальну величину бази нарахування єдиного внеску з розрахунку на один календарний день, яка обчислюється шляхом ділення встановленого її розміру в останньому місяці розрахункового періоду на середньомісячну кількість календарних днів і становить 769 грн 58 коп. (1 378 грн 00 коп. х 17 : 30 грн 44 коп.), чим порушено п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266.

Також в цьому акті зазначено, що середньоденна заробітна плата по товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП», з якої нарахована допомога по вагітності та пологах становить 528 грн 05 коп., по приватному підприємству «Золотоніська птахофабрика» - 230 грн 12 коп., що разом становить 758 грн 17 коп. По товариству з обмеженою відповідальністю «Агросоюзснаб» необхідно було взяти середньоденну заробітну плату 11 грн 41 коп. (769 грн 58 коп 758 грн 17 коп.). Фактично при розрахунку середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по вагітності та пологах вказаній особі позивачем було взято заробітну плату в сумі 145 грн 30 коп.

Крім того, в акті зазначено, що позивачем не було враховано, що сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески, чим було порушено ч.2 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV та п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266.

Тобто, при перевірці було встановлено, що кошти Фонду були використані з порушенням в сумі 16 755 грн 25 коп.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем було прийнято рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування № 7 від 21.02.2017 (а. с. 32 33), відповідно до якого до позивача застосовано фінансові санкції та штраф за порушення порядку використання страхових коштів Фонду, усього на загальну суму 25 133 грн 25 коп.

Одночасно суд наголошує, що позивачем при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4 було взято до уваги довідки про доходи з основного місця роботи вказаної особи ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» та за сумісництвом з приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика».

Заява-розрахунок, на підставі якої відділенням Фонду було здійснено фінансування виплати допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4 була надана позивачем 02.02.2016, тобто вже після подання відповідних заяв-розрахунків ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» та приватним підприємством «Золотоніська птахофабрика» і при її опрацюванні перевищення не було виявлено.

Тому, на підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що застосовуючи фінансові санкції та штраф за порушення порядку використання страхових коштів Фонду лише до позивача ОСОБА_3 міжрайонною виконавчою дирекцією Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надано перевагу ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» та приватному підприємству «Золотоніська птахофабрика».

Суд зазначає, що у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб'єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності. Законодавче закріплення цих критеріїв-принципів також дає можливість фізичній чи юридичній особі сформувати уявлення про якість та природу належних рішень чи дій, які вона має право очікувати від суб'єкта владних повноважень.

Прийняття рішення, вчинення дії з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, цей критерій інакше може бути сформульовано як принцип використання повноваження з належною метою. Належною є та мета, що визначена в законі або випливає з його цілей. Використання повноважень з неналежною метою за своїм змістом є зловживанням ними: використання їх нечесно, із протиправними намірами, з недоброю волею, зі спотвореним тлумаченням мети, з якою надано повноваження, з наявністю особистого інтересу у прийнятті рішення або вчиненні дії.

Прийняття рішення, вчинення дії безсторонньо (неупереджено) цей критерій-принцип зобов'язує суб'єкта владних повноважень не мати упередженого ставлення до особи у своїх рішеннях та діях. Упереджено ставитися означає бути прихильним до особи чи навпаки поводитися з нею дискримінаційно через особисту симпатію чи антипатію або через власний інтерес у справі (фінансовий, родинний тощо), соціальний (корпоративний) інтерес, пов'язаний із належністю до певної спільноти, професії тощо. Приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії добросовісно цей критерій-принцип вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Вирішуючи зазначений спір по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 № 16/98-ВР правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 (далі Закон №1105-XIV).

Стаття 1 Закону №1105-XIV визначає, що загальнообовязкове державне соціальне страхування, це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Згідно з ст. 4 цього Закону Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Частина 1 статті 25 Закону №1105-XIV визначає, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Статтею 26 Закону №1105-XIV передбачено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку (частина 2 статті 26 Закону №1105-XIV).

Частиною 1 статті 30 Закону №1105-XIV передбачено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до статті 33 Закону №1105-XIV при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 33 Закону №1105-XIV).

Частиною 1 статті 34 Закону №1105-XIV встановлено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

У разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів.

Умови фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхувальників для надання ними матеріального забезпечення, зокрема, допомогою по вагітності та пологах, визначені Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 26 від 22.12.2010 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.01.2011 за № 111/18849 (далі Порядок № 26).

Відповідно до п.2 Порядку № 26 Фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду (далі - робочі органи Фонду). Підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Пунктом 5 Порядку № 26 встановлено, що для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011) (далі місце обліку), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду (п. 6 Порядку № 26).

Пунктом 7 Порядку № 26 визначено, що при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність посилання відповідача на відсутність нормативного закріплення обовязку проведення органами Фонду попередньої перевірки сум, зазначених у заяві-розрахунку для здійснення фінансування за рахунок коштів Фонду, оскільки зазначені вище перевірки ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз РП» та приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика» були проведені саме з метою перевірки даних у поданих ними заявах-розрахунках.

Наявність такого обовязку та можливості щодо її проведення у відповідача також підтверджується довідкою від 02.02.2016 складеною головним спеціалістом ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_5 (а. с. 86), відповідно до якої при опрацюванні заяви-розрахунку позивача перевищення не було виявлено, підстави для проведення позапланової перевірки відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що заява-розрахунок, яка є підставою для фінансування страховиків-роботодавців органами Фонду, не має імперативного значення для відділення Фонду, оскільки воно відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 та Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду № 26 від 22.12.2010 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.01.2011 за № 111/18849, повинно перевірити правильність її складання.

Оскільки, приймаючи заяву-розрахунок від позивача, відділення Фонду порушень не виявило, воно не мало підстав для прийняття спірного рішення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі № 21-381а13.

Абзацом 2 частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), зокрема у п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04 повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, в даному випадку кошти, які витрачені позивачем на сплату судового збору підлягають поверненню з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 86, 94, 128, 159-163, 167, 185-187, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №7 від 21.02.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (ідентифікаційний код 26043840) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агросоюзснаб» (ідентифікаційний код 36772067) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 24.04.2017.