Справа № 462/1560/17
Суддя: Постигач О. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1560/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б. розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до положень ст. 183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Залізничному району м. Львова, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову врахувати при перерахунку пенсії державного службовця суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій та суми індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зобовязати управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова здійснити з 28.07.2009 р. перерахуок призначеної їй пенсії в розмірі 76 відсотків суми заробітної плати, з врахуванням усіх виплат, з яких сплачено внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в т.ч. сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій та суми індексації заробітної плати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що звернулася до управління Пенсійного Фонду України в Залізничному районі м. Львова щодо перерахування пенсії державного службовця з урахуванням сум виплат на матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову винагороду державному службовцю, а також виплату одноразових премій та суми індексації заробітної плати, які не були враховані при нарахуванні пенсії, але значилися в графі Інші виплати, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, проте листом від 30.03.2017 р. отримала відмову. Вважає, що відповідачем порушено вимоги закону в частині розрахунку розміру пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, грошової винагороди за безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій та суми індексації заробітної плати. Вважає такі дії відповідача неправомірними, що суперечать нормам діючого законодавства, та просить зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати їй пенсію державного службовця, з моменту призначення, тобто з 28.07.2009 року з урахуванням усіх вказаних сум, оскільки із вказаних доходів було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких позов не визнає та вказав, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні ПФ України в Залізничному районі м. Львова, як одержувач пенсії за віком згідно ст. 37 Закону України Про державну службу з 21.01.2009 року. Позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки згідно ст. 33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Матеріальна допомога та індексація не зазначені як інші надбавки. Отже, чинним законодавством чітко визначені складові заробітної плати державного службовця, тому пенсію ОСОБА_1 призначено згідно Закону України Про державну службу та відповідно до поданої довідки, тобто матеріальна допомога не входить до структури заробітної плати. Крім цього, вказав, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає, оскільки це не передбачено чинним законодавством України. З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 26.04.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про перерахунок пенсії в частині зобовязати управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова здійснити з 28.07.2009 р. перерахуок призначеної їй пенсії в розмірі 76 відсотків суми заробітної плати, з врахуванням усіх виплат, з яких сплачено внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в т.ч. сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій та суми індексації заробітної плати з 28 липня 2009 року по 04 жовтня 2016 року залишені без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до суду.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, представником відповідача обставини, суд приходить до переконання, що вони є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.07.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу.

Стаж державної служби складає 16 років 10 місяців 14 днів, страховий стаж 39 років 08 місяців 18 днів.

Позивач звернулася із заявою до відповідача про перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу з урахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової винагороди у фактично виплачуваному розмірі, згідно довідки про заробітну плату, з часу первинного призначення пенсії.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова № 3416/03-18 від 30.03.2017 р. позивачу було відмовлено в задоволенні вимог, заявлених у її заяві.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

У частині 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців - складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки із них сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім цього, ст.66 Закону України Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 09.07.2003року Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України №5-1 від 14 лютого 2011року Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/09/2670, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2011 року за № 210/18948, внесено зміни до форми довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи поспіль перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу шляхом внесення додаткової графи Інші виплати, а саме: Довідка про розмір інших виплат, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, та з яких сплачено страхові внески, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11).

Таким чином, доводи відповідача, про те, що матеріальна допомога не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності.

Згідно ст.1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003року №1078).

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28.05.2013 року (№21-97а13), від 04.03.2014 року (№ 21-3а14), від 16.09.2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Згідно ч.4 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №212 від 24.02.2003року (чинному на момент виплати допомоги) сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (обєкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги в частині визнання рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперевна працю в органах державної влади, одноразових премій та суми індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування недійсним та зобовязаня відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії державного службовця згідно довідки від 27.03.2017 № 53, де вказані матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за безперевна працю в органах державної влади, одноразові премії та суми індексації заробітної плати, на які фактично нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і які входять в складову заробітної плати підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 25.03.2017 р., а тому, проведення перерахунку пенсії позивача слід здійснювати із 25.03.2017 року. Отже, необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог про перерахунок пенсії за період із 05.10.2016 року по 24.03.2017 року включно.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні, підлягають частковому задоволенню, а саме слід здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 25.03.2017 р.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. 6-12, 86, 128, 160-162, 167 КАС України, ст. 33, 37 Закону України Про державну службу, ст. 1, 2 Закону України Про оплату праці, ст.66 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст.41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову врахувати при перерахунку пенсії державного службовця суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій та суми індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова провести перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 з 25 березня 2017 року, з врахуванням усіх виплат, з яких сплачено внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій та суми індексації заробітної плати, з урахуванням фактично отриманих сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова, Головного ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 213 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята в скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.