Справа № 826/14080/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2017 року № 826/14080/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1./позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві/відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №3109-16 від 29.02.2016 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу №336/26-59-16-01-14 від 29.02.2016 р.;

- стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

При цьому, свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем у зв'язку із податковим боргом, який виник внаслідок несплати позивачем податкового зобов'язання у розмір 25000,00 грн. з транспортного податку, визначеного контролюючим органом без прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити із підстав, викладених в адміністративному позові.

Водночас, у судове засідання представник відповідача не прибув, хоча про дату, час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений у передбаченому ст.33 та ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) порядку, інформації про причини неявки або клопотання про перенесення дати судового розгляду до суду не надавав, однак подав письмові заперечення проти позову, в яких просив у його задоволенні відмовити із підстав, викладених в письмових запереченнях, мотивуючи тим, що оскаржувані рішення прийняті контролюючим органом правомірно у зв'язку із наявністю станом 28.02.2016 р. в інтегрованих картках платника ІС «Податковий блок» податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням у розмірі 25 000,00 грн.

Враховуючи відсутність перешкод для судового розгляду справи та потреби заслухати свідків чи експерта, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України судом було вирішено подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні на підставі наявних у ній документів.

Розглянувши наявні в матеріалах докази та заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2016 р. ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві сформовано податкову вимогу №3109-16, якою повідомлено ОСОБА_1 про несплату ним станом на 28.02.2016 р. узгодженого грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн. та зобов'язано терміново сплати відповідну суму податкового боргу.

Крім того, контролюючим органом прийнято рішення №336/26-59-16-01-14 від 29.02.2016 р. про опис майна у податкову заставу, яким вирішено здійснити опис майно, що перебуває у власності позивача.

Отримавши 19.08.2016 р. зазначені вище рішення, ОСОБА_1 вважає їх протиправними та такими, що порушують його права та охоронювані законом інтереси, згідно із чим позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом з вимогою їх скасувати.

Разом із тим, з'ясувавши всі фактичні обставини у справі та дослідивши надані на їх підтвердження докази, суд, вирішуючи спір по суті, керується наступним.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У той же час, порядок адміністрування транспортного податку, платників податку, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначається ст.267 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За вимогами пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Разом із тим, згідно із пп.267.3.1 п.267.3 та пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Положення п.267.4 ст.267 ПК України передбачають, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті.

Поряд із цим, порядок обчислення та сплати транспортного податку визначається п.267.6 ст.267 ПК України, згідно із пп.267.6.1 якого обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Між тим, за вимогами пп.267.6.5 п.267.6 ст.267 ПК України у разі переходу права власності на об'єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об'єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу (пп.267.6.6 п.267.6 ст.267 ПК України).

Водночас, у пп.267.7.1 п.267.7 ст.267 ПК України вказано, що податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

При цьому, у відповідності до пп.«а» пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, згідно із вимогами цієї статті ПК України обчислення суми транспортного податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом, а тому саме податкове повідомлення-рішення - є письмовим повідомленням (рішенням) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, у той час як день вручення (надіслання) фізичним особами відповідного податкового повідомлення-рішення - є днем, з якого платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання з транспортного податку у порядку, передбаченому податковим законодавством.

Між тим, згідно із п.59.1 та п.59.3 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, у той час як податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14 ПК України).

Поряд із цим, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (пп.14.1.155. п.14.1 ст.14 ПК України).

Окрім того, механізм формування, надсилання, вручення та відкликання податкових вимог органами доходів і зборів визначає Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. №576 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 31.10.2013 р. за № 1840/24372, (надалі - Порядок №576), дія якого поширюється на платників податків, які не сплатили узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки.

Розділом ІІ Порядку №576 передбачені умови формування податкових вимог, в п.2.1 та п.2.2 якого вказано, що податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків. Податкова вимога формується, зокрема, якщо платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

У той же час, відповідач у своїх запереченнях зазначає, що оскаржувана податкова вимога №3109-16 від 29.02.2016 р. була сформована контролюючим органом у зв'язку із наявністю у ОСОБА_1 в інтегрованих картках ІС «Податковий блок» податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями та у відповідності до п.3.1 Порядку №576, де вказано, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Проте, суд вважає за належне зазначити, що такий порядок формування контролюючими органами податкових вимог можливий лише за наявності виключних умов для їх формування, встановлених податковим законодавством, у даному випадку - несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної безпосередньо в податковому повідомленні-рішенні, протягом встановленого пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України строку.

Разом із тим, Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 р. №1204 з метою встановлення єдиного порядку надіслання податкових повідомлень-рішень платникам податків (надалі - Порядок №1204), визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Згідно із положень пп.6 п.1 розділу ІІ Порядку №1204 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом.

У свою чергу, розділом III Порядку №1204 передбачаються вимоги щодо порядку надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Так, у відповідності до п.1 розділу ІІІ Порядку №1204 структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (заступнику керівника) контролюючого органу. Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення п.3 розділу ІІІ Порядку №1204).

Згідно із п.4 розділу ІІІ Порядку №1204 дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється:

1) посадовою особою платника податків - юридичної особи (фізичною особою - платником податків або її законним представником) - у разі вручення податкового повідомлення-рішення під розписку (на обох примірниках, а при врученні податкового повідомлення-рішення форми «Ф» - на корінці податкового повідомлення-рішення);

2) працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальною особою, визначеною керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, - у разі надіслання листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкового повідомлення-рішення форми "Ф" - до корінця податкового повідомлення-рішення).

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом при його надісланні, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. У разі встановлення такої помилки працівник структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечує виправлення допущених при надісланні податкового повідомлення-рішення помилок та надсилає його повторно не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення пошти (поштової служби).

Окрім того, розділом IV Порядку №1204 встановлений порядок обліку в контролюючих органах податкових повідомлень-рішень, отриманих платниками податків, у п.1 та п.2 якого зазначено, що структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення, вносить його до реєстру податкових повідомлень-рішень, надісланих (вручених) платникам податків - юридичним особам (додаток 14), або до реєстру податкових повідомлень-рішень, надісланих (вручених) платникам податків - фізичним особам (додаток 15), які ведуться в цілому в контролюючому органі. Відповідальним за достовірність інформації про податкове повідомлення-рішення у реєстрах податкових повідомлень-рішень є структурний підрозділ контролюючого органу, який склав таке податкове повідомлення-рішення.

Після вручення (отримання інформації щодо вручення) податкового повідомлення-рішення платнику податків структурний підрозділ, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, у той самий день передає другий примірник/корінець податкового повідомлення-рішення (з відміткою про вручення платнику податків) структурному підрозділу, який його склав (у разі надіслання податкового повідомлення-рішення поштою з повідомленням про вручення - разом із таким повідомленням про вручення або невручення поштового відправлення) (п.3 розділу IV Порядку №1204).

Пунктом 4 IV Порядку №1204 також передбачено, що інформація про складене податкове повідомлення-рішення, про його надсилання (вручення) платнику податків, а також про отримання скарги або заяви у разі його адміністративного або судового оскарження та прийняті рішення за результатами таких оскаржень вноситься структурним підрозділом, до функцій якого належить вчинення відповідних дій, до відповідної інформаційної системи контролюючого органу з можливістю подальшого формування відповідних переліків податкових повідомлень-рішень.

Отже, враховуючи установлений податковим законодавством обов'язок контролюючого органу здійснювати нарахування транспортного податку фізичним особам - платникам податків та опісля необхідність складання та надіслання (вручення) платнику податку податкового/податкових повідомлень-рішень про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, яке, у свою чергу, є підставою для виникнення у такого платника обов'язку сплатити розраховане контролюючим органом грошове зобов'язання у встановлені ст.267 ПК України строки - протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення-рішення, одні лише посилання відповідача на наявність у ОСОБА_1 згідно даних інтегрованих карток несплаченого узгодженого грошового зобов'язання та формальна наявність податкової вимоги №3109-16 й рішення про опис майна у податкову заставу №336/26-59-16-01-14 від 29.02.2016 р. не підтверджують підстав виникнення у позивача самого грошового зобов'язання з транспортного податку та правомірності його нарахування ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, як і не посвідчують фактичних обставин виникнення у ОСОБА_1 безпосередньо обов'язку сплати узгодженого грошового зобов'язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні.

При цьому, на підтвердження правомірності формування контролюючим органом оскаржуваних рішень у зв'язку із несплатою позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання, нарахованої ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві з транспортного податку у розмірі 25 000,00 грн. в обов'язковому податковому повідомленні-рішенні, протягом 60 днів з дня його вручення, відповідачем не було надано суду будь-якої достовірної інформації та жодного належного доказу на її підтвердження (про складене податкове повідомлення-рішення та його надсилання (вручення) платнику податків, про отримання скарги або заяви у разі його адміністративного або судового оскарження та прийняті рішення за результатами таких оскаржень), що надало б можливість встановити фактичні обставини виникнення у ОСОБА_1 податкового боргу та права вимоги його сплати у контролюючого органу, а тому суд не вбачає законних підстав для надсилання ОСОБА_1 податкової вимоги №3109-16 та рішення про опис майна у податкову заставу №336/26-59-16-01-14 від 29.02.2016 р. які, у свою чергу підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, за вимогами ч.4 та ч.6 ст.71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У той же час, положення ст.159 КАС України передбачають, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, із системного аналізу викладених вище норм та з'ясованих судом на підставі наданих сторонами доказів обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Окрім того, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у відповідності до ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає відшкодуванню Позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

З урахуванням наведеного, керуючись положеннями ст.ст.2, 71, 86, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві №3109-16 від 29.02.2016 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу №336/26-59-16-01-14 від 29.02.2016 р.

Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) понесені ним судові витрати у розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві ().

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Є.В. Аблов