Справа № 308/10260/16-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Справа № 876/227/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у справі за його позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

04 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 № 0740/30506/16 від 07 вересня 2016 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі МК), а провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у справі № 308/10260/16-а у задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржено позивачем, який просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення його позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки датою виявлення адміністративного правопорушення є 03 грудня 2015 рік, то оскаржувана постанова від 07 вересня 2016 року винесена поза межами шестимісячного строку.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання апеляційного суду не зявився, що не перешкоджає розгляду справи згідно із ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також не вивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку позивачем не заперечується. Оскільки, в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обовязку, таке правопорушення є триваючим, а тому оскаржувана постанова відповідача прийнята правомірно.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Дежмитслужби та автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», ОСОБА_2 11 листопада 2015 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ввіз легковий автомобіль марки «Peugeot 206», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер Словаччини MI723BS, в митному режимі «транзит».

07 вересня 2016 року начальником Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 було винесено постанову у справі про порушення митних правил за ознаками вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК. Вказаною постановою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500,00 грн.

Як слідує з постанови в справі про порушення митних правил № 0740/30506/16 ОСОБА_2 мав вивезти за межі території України легковий автомобіль «Peugeot 206», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер Словаччини MI723BS, у строк до 16 листопада 2015 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 21 листопада 2015 року при вивезенні його за межами території України через пункт пропуску іншої митниці, тим самим перевищивши граничний термін транзитного перевезення більше ніж на 10 діб.

Згідно із ч. 3 ст. 470 МК перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 МК встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту:

1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);

2) для залізничного транспорту - 28 діб;

3) для авіаційного транспорту - 5 діб;

4) для морського та річкового транспорту - 20 діб;

5) для трубопровідного транспорту - 31 доба;

6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб.

За правилами ч. 2 ст. 95 МК до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 467 МК якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час позивачем не заперечується, як і не заперечується відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 95 МК.

Таким чином, оскільки позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України або розмитнення автомобіля в порядку, встановленому законом, на переконання апеляційного суду, таке правопорушення є триваючим.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у справі № 308/10260/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.П.Хобор

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі складена 27 квітня 2017 року.