Справа № 639/9803/16-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/9803/16-а
№2-а/639/40/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №9 батальйону №2 УПП у м. Харків лейтенанту поліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просить визнати дії відповідача щодо складення постанови и у справі про адміністративне правопорушення серія АР №901155 від 19.12.2016 року т про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП , незаконними, винесену постанову скасувати.

В обґрунтування позову позивач посилається на те , що 19.12.2016 року о 11 годині відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення . Місцем розгляду справи зазначено м. Харків проспект Гагаріна , 244А. Зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за порушення , передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення вимог п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху України , затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10 2001 року. Відповідно до зазначеної постанови «водій , керуючи авто, здійснив зупинку на перехресті та не мав чи не предявив поліс обовязкового страхування наземних ТЗ цивільно-правової відповідальності , чим порушив вимоги п.п.2.1 ґ ПДРУ» Дана постанова винесена з порушенням вимог закону , а відтак , притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є незаконними та необґрунтованими. Відповідно до п. 21.2 ґ Закону України «про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо- транспортних пригод. Однак відповідачем протокол щодо порушення правил дорожнього руху не складався, як і не оформлювалися матеріали дорожньо - транспортної пригоди. Наведене свідчить про відсутність в інспектора , у даному випадку , повноважень щодо перевірки наявності чи відсутності полісу обовязкового страхування. У відповідності до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. У порушення п. 2 ст. 254 КУпАП йому не було під розписку вручено протокол про адміністративне правопорушення. Згідно із ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення. Конституційним судом України у справі №5-рп-2015 від 26.05.2015 року зроблено офіційне тлумачення вищезазначеної статті. Проте, в порушення ст. 276 КУпАП відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення винесено на місці вчинення правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав адміністративний позов та доводи, які в ньому викладені.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання, просив розглядати справу за його відсутністю, надав письмові заперечення .

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 171-2 КАСУ адміністративні справи з приводу рішень , дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

19.12.2016 року інспектор роти №9 батальйону №2 УПП у м. Харків лейтенант поліції ОСОБА_2О.(відповідач у справі) виніс постанову серії АР №901155у у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (позивача у справі), якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП на наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 5).

У оскаржуваній постанові зазначено, що 19.12.2016 року о 11 годині 00 хвилин позивач, керуючи автомобілем HYUNDAI TUCSON н.з. АХ3769 СЕ здійснив зупинку на перехресті вул. Одеська та Гагаріна та не предявив полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. п.2.1ґ ПДРУ.

У судовому засіданні позивач не заперечував той факт, що не предявив на вимогу відповідача полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак заперечував той факт,що здійснив зупинку на перехресті вул. Одеська та Гагаріна, оскільки така зупинка була вимушена /ТЗ не заводився/.

Вихлдячи з приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 21.2, 21.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю полісів /договорів/ обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обовязок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс. У відповідача були наявні підстави вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, оскільки як встановлено судом та не заперечував сам позивач , останній дійсно зупинив транспортний засіб на перехресті.

Існування наведених обставин і зумовило виникнення у відповідача на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» права на реалізацію повноважень вимагати в особи предявлення нею документів , що посвідчують особу, та документів , що підтверджують відповідне право особи.

Поліс №АІ // 5695667 від 05.02.2016 року , який мається в матеріалах справи, було надано позивачем у судовому засіданні.

Вищевказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута за адресою: м.Харків, пр.-т Гагаріна 244А.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, відповідачем було встановлено особу позивача, відповідні відомості про особу позивача зазначено у оскаржуваній постанові.

Оскаржувана постанова підписана позивачем без будь-яких зауважень. Суду не надано доказів на підтвердження того, що позивачем заявлялися будь-які клопотання під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, щодо необхідності надання йому часу для підготовки до розгляду справи, щодо надання доказів, пошуку особи, яка буде надавати правову допомогу тощо.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст..ст.283, 284 КУпАП, а також відповідачем дотримано приписів ст.285 КУпАП.

Так, згідно зі ст..284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст..285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської діяльності.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст.258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи, то суд вважає помилковим його доводи щодо місця розгляду справи про адміністративне

Так, в обґрунтування цього доводу позивач посилається на рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. і трактує його таким чином, що словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Це, на переконання позивача, свідчить про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього не могла розглядатися відповідачем у місці, де він зупинив позивача, а повинна розглядатися за місцезнаходженням Управління патрульної поліції м. Харкова.

Разом з тим, Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №1-11/2015 вирішив, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення (рішення №5-рп/2015 від 26.05.2015р.).

Таким чином відповідач, розглянув справу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, відносно позивача, за місцем вчинення такого правопорушення, тобто в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції м.Харкова діяв згідно з приписами ч.1 ст.276 КУпАП та у відповідності до вищевказаного рішення Конституційного Суду України.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчинені однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом /посадовою особою/, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі бути приєднано одне з додаткових стягнень. Передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП є більш суворою по відношенню до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП відповідачем відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Проаналізувавши всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.160-163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя І.В. Іванова