Справа № 2-а-1201/09/1420
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2010 р.Справа № 2-а-1201/09/1420

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Головуючий І інстанції суддя Головко Л.І. Категорія № 2.31.3

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження у звязку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради про стягнення заборгованості та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради про зобовязання здійснити перерахунок та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Також позивач просила поновити строк для звернення до суду з позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач на підставі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Однак відповідачем державна допомога в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року виплачувалась в значно меншому розмірі, що суперечило рішенню Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року.

Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Поновлено позивачу строк звернення з позовом до суду. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради здійснити перерахунок розміру державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що у 2007 році мала одержувати ОСОБА_1, згідно з яким остання, починаючи з 09 липня 2007 року, відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», має дорівнювати встановленому законом прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, що без урахування щомісячної індексації становить: за період 09 липня 2007 року по 31 липня 2007 року 343 грн. 52 коп., з 01 серпня 2007 року по 30 вересня 2007 року 463 грн. щомісячно та з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року 470 грн. щомісячно.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник УПСЗН виконавчого комітету Очаківської міської ради в апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з порушенням позивачем строку звернення до суду. Крім того, в апеляційній скарзі вказується, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було зупинено на 2007 рік дію статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, на яке посилається суд першої інстанції, зупинення дії ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»визнано таким, що не відповідає Конституції України. Однак судом не враховано, що бюджетні призначення, необхідні для виплати вказаної допомоги у розмірах, встановлених ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», були відсутні. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради як працююча та застрахована у системі загальнообовязкового державного соціального страхування у відповідності до положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», отримуючи в період з 01 квітня 2007 року по 11 липня 2008 року допомогу по догляду за дитиною сином ОСОБА_2 - до досягнення ним трирічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з наявності у останньої права на одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі, встановленому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції до 28 грудня 2007 року).

Однак при задоволенні вимог ОСОБА_1 за вказаний період судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема ст. ст. 99 та 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Матеріалами справи встановлено, що за захистом порушеного відповідачем права на отримання названої допомоги за 2007 рік ОСОБА_1 звернулась лише 16 квітня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 названого Кодексу (у вказаній вище редакції) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, в запереченнях на позовну заяву представник відповідача посилався на необхідність відмови у задоволенні позову у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду (а. с. 14). Аналогічну позицію підтримано і в апеляційній скарзі представника відповідача.

Колегія суддів враховує, що право ОСОБА_1 на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року) виникло у позивача у 2007 році після винесення рішення Конституційним Судом України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007. Вказане рішення Конституційного Суду України було у встановленому порядку опубліковано у липні 2007 року, а тому позивач повинна була дізнатися про порушення свого права саме у липні 2007 року.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду знаходить обґрунтованими доводи апелянта щодо необхідності відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у звязку з пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Разом з цим, на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції Законом України «Про судоустрій і статус суддів»від 07 липня 2010 року частину 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України викладено в новій редакції, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 2 ст. 5 названого Кодексу провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На підставі наведених вище положень процесуального закону, чинних на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, із врахуванням викладеного вище висновку щодо безпідставного поновлення судом першої інстанції позивачу строку для звернення з позовом до суду, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції із залишенням без розгляду позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2009 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: