Справа № 303/1504/17
Суддя: Заболотний А. М.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/1504/17-а
Номер рядка статистичного звіту - 87
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

з участю: представників відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними дії Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови в призначенні та виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди із зарахуванням до стажу роботи судді половини строку навчання у Харківському юридичному інституті та строк військової служби. Також просить зобовязати Мукачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати йому до стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у Харківському юридичному інституті (1 рік 11 місяців) та строк військової служби (2 роки 4 дні), зобовязати нарахувати та виплачувати йому з 23.12.2016 року щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди судді і нарахувати та виплатити недоплачену суму щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Указом Президента України № 23/98 від 19.01.1998 року його призначено на посаду судді Мукачівського районного суду Закарпатської області строком на пять років та в подальшому відповідно до Постанови Верховної Ради України від 09.07.2003 року позивача було обрано на посаду судді апеляційного суду Закарпатської області безстроково. У вересні 2016 року ОСОБА_3 подав заяву до Вищої ради юстиції про звільнення з посади судді у звязку з відставкою. Відповідно до рішення Вищої ради юстиції № 3253/0/15 від 19.12.2016 року позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Закарпатської області у звязку з поданням заяви про відставку. В подальшому ОСОБА_3 на підставі наказу № 6.3.1 375 від 21.12.2016 року було відраховано з штату апеляційного суду Закарпатської області з 22.12.2016 року. У звязку з цим позивач звернувся до Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з відповідною заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідачем з 23.12.2016 року призначено ОСОБА_3 довічне грошове утримання у розмірі 84 % суддівської винагороди. В обґрунтування свого рішення відповідач посилається на те, що стаж роботи ОСОБА_3 безпосередньо на посаді судді складає 22 роки 2 місяці 12 днів. Позивач вважає дії відповідача такими, що вчинені з порушенням діючого законодавства та йому підлягають зарахуванню до стажу роботи також період проходження військової служби та половина строку за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі. Посилаючись на чинне законодавство та законодавство, що діяло на момент призначення його на посаду судді, Конституцію України, рішення Коснтитуційного Суду України, позивач вважає дії відповідача щодо не врахування до стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у Харківському юридичному інституті (1 рік 11 місяців) та строк військової служби (2 роки 4 дні), а відтак і відмову виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % від заробітної плати судді протиправними і такими, що порушують його конституційне право на отримання відповідного грошового утримання, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, у поданій ним заяві просить розгляд справи провести без його участі.

Представники відповідача у судовому засіданні просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки такі не відповідають вимогам законодавства України у галузі пенсійного забезпечення, подали письмові заперечення проти позову. Також пояснили, що норма Закону України «Про судоустрій та статус суддів», що діяла на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, не передбачала зарахування до стажу роботи на посаду судді період проходження військової служби та строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Указом Президента України № 23/98 від 19.01.1998 року ОСОБА_3 призначено на посаду судді Мукачівського районного суду Закарпатської області строком на пять років. В подальшому з грудня 2000 року по серпень 2003 року ОСОБА_3 працював на посаді судді Мукачівського міського суду Закарпатської області, а з серпня 2003 року на посаді судді апеляційного суду Закарпатської області. Також встановлено, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 09.07.2003 року позивача було обрано на посаду судді апеляційного суду Закарпатської області безстроково.

Відповідно до рішення Вищої ради юстиції № 3253/0/15 від 19.12.2016 року позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Закарпатської області у звязку з поданням заяви про відставку. Як наслідок ОСОБА_3 на підставі наказу № 6.3.1 - 375 від 21.12.2016 року було відраховано з штату апеляційного суду Закарпатської області з 22.12.2016 року.

Також встановлено, з урахуванням строкової військової служби, половини строку навчання, стажу роботи суддею, наказами голови Апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2010 року № 6.3.1.-130 та від 04.11.2011 року № 6.3.1.-129-ос позивачу було призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 80 % заробітної плати з 09.11.2010 року та відповідно в подальшому збільшено його розмір до 82 % заробітної плати з 09.11.2011 року.

Також з розрахунку стажу судді Ігнатюка Б.Ю., наданого апеляційним судом Закарпатської області, вбачається, що ОСОБА_3 з 11.11.1974 року по 15.11.1976 року проходив строкову службу у Збройних СРСР, з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року навчався в Харківському юридичному інституті, з 12.03.1984 року по 07.08.1984 року виконував обовязки народного судді Мукачівського міського народного суду, з 07.08.1984 року по 22.06.1987 року обіймав посаду судді Мукачівського міського народного суду, з 23.01.1998 року по 11.12.2000 року перебував на посаді судді Мукачівського районного суду Закарпатської області, з 12.12.2000 року по 11.08.2003 року перебував на посаді судді Мукачівського міського суду, з 11.08.2003 року по 22.12.2016 року перебував на посаді судді апеляційного суду Закарпатської області. Таким чином стаж роботи станом на 22.12.2016 року становить 26 років 01 місяць 12 днів. Обставини щодо проходження строкової служби у Збройних СРСР та навчання в Харківському юридичному інституті ОСОБА_3 також стверджуються відповідним військовим квитком та дипломом.

В подальшому після прийняття рішення про звільнення та відрахування з штату суду, 23.12.2016 року позивач звернувся до Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання. Однак, як вбачається з листа Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської від 15.03.2017 року № І-34/09/32 ОСОБА_3 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання було відмовлено, оскільки стаж роботи позивача безпосередньо на посаді судді становить 22 роки 2 місяці 12 днів. При цьому зазначено, що на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, тобто станом на 22.12.2016 року, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено зарахування до стажу роботи на посаду судді період проходження військової служби та строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі. Одночасно призначено позивачу щомісячне грошове утримання судді в розмірі 84 % заробітної плати.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи, керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У ч. 1 ст. 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. При цьому протягом дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, позивач набув достатнього для відставки стажу роботи судді.

У пункті п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Одночасно аналогічне положення також містить також п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній на цей час.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ, встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо повязаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абз. 2 п. 3-1 постанови КМУ № 865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби (дане положення до 2008 року було передбачено в Указі Президента України № 584/95 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначено: «Незалежність суддів є невідємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади: забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, незважаючи на те, що редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на момент призначення щомісячного довічного грошового утримання) при визначенні права судді на відставку не передбачає зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, але враховуючи, що позивач, як суддя набув таке право ще до моменту набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», який не передбачає позбавлення права на відставку суддів, які набули його до набрання цим Законом чинності.

Крім того, правильний розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачу надано апеляційним судом Закарпатскої області, згідно з яким стаж роботи ОСОБА_3 становить 26 роки 01 місяць 12 днів.

Зазначений розрахунок є обовязковим додатком до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України (постанова Постанова правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року) і не підлягає правовій рецензії зі сторони Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

Законність проведеного розрахунку стажу, який включається до стажу роботи судді, що дає право на відставку, випливає із положень норм законодавчих актів, які були прийняті, діяли та діють до прийняття Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, чинній на момент призначення щомісячного довічного грошового утримання, так як права, які позивач за ними набув, не можуть бути звужені, оскільки Конституцією України визначено, що Закон, який погіршує становище немає зворотної дії.

З огляду на викладене, загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право ОСОБА_3 на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає більше 26 років, що обєктивно підтверджується наданими ним Мукачівському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Закарпатської області документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 «справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці» визнано неконституційними положення ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIIІ; - абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини пятої ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VІІІ; пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Керуючись Законом України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: підлягає застосуванню ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 215-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VІІІ, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»; - абзаци перший, другий, третій, четвертий, та перше, друге речення абзацу шостого ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911- VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192- VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»; - не підлягає застосуванню положення п. 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

У пункті 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII зазначено, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Як вже було згадано вище, що у пункті 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII зазначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, є цілком законні підстави вважати, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 та п. 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ маючи стаж роботи 26 роки 01 місяць 12 днів, ОСОБА_3 має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати судді, у тому числі з врахуванням періоду проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР; половини строку за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі, що підлягає врахуванню для визначення стажу роботи на посаді судді.

Крім цього, суд вважає, що у вказаному спорі також слід виходити з того, що матеріальні та соціальні гарантії судді у відставці, встановлені на день виникнення у нього права на відставку, не можуть скасовуватись ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів та повязуватись із нестабільністю законодавства, що регулює правовідносини із вказаного питання. Слід також зазначити, що правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), а в момент виникнення права на її призначення.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17-19, 69-71, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди із зарахуванням до стажу роботи судді половини строку навчання у Харківському юридичному інституті та строк військової служби.

Зобовязати Мукачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати ОСОБА_3 до стажу роботи, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у Харківському юридичному інституті (1 рік 11 місяців) та строк військової служби (3 роки 11 місяців 4 дні).

Зобовязати Мукачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 з 23.12.2016 року щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди судді і нарахувати та виплатити недоплачену суму щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 640,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України - протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М.Заболотний