Справа № 2-а-1011/09/2117
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 р.Справа № 2-а-1011/09/2117

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Головуючий І інстанції суддя Непомняща Н.О. Категорія № 2.31.3

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання нарахувати недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і допомогу при народженні дитини. З урахуванням уточнень до позовних вимог ОСОБА_1 просила визнати неправомірною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнути з відповідача допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за період з 01 грудня 2006 року по 01 березня 2009 року в розмірі 9725 грн., а також недоплачену частину допомоги при народженні дитини в розмірі 947 грн..

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач на підставі ст. ст. 41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а також допомоги при народженні дитини у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Однак відповідачем вказані виплати проведено в значно меншому розмірі.

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 квітня 2007 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 7738 грн. 31 коп.. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального права. На думку апелянта, виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачем проведено позивачу у відповідності до чинного законодавства України. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 року дочку ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31 жовтня 2006 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції.

З 01 квітня 2007 року позивач перебуває на обліку в УПСЗН Новокаховської міської ради Херсонської області та відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У лютому 2009 року ОСОБА_1 подано заяву до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області щодо підвищення розміру державної допомоги на підставі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Листом від 10 березня 2009 року за № 01-20/586 Управлінням праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області відмовлено позивачу у перерахунку державної допомоги з посиланням на непередбаченість відповідних видатків Державним бюджетом України на 2007 -2009 роки.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Однак з висновком суду щодо задоволення вимог ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2007 року по 08 липня 2007 року та з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року погодитися не можна.

На підставі ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей.

Статтею 42 Закону закріплено право застрахованих осіб на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

При цьому право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованим особам у формі матеріального забезпечення у період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у період цієї відпустки.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину. Зазначена допомога надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Згідно зі ст. 43 Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення щодо розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачено і ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»на 2007 рік, передбачене пунктом 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а також зупинення дії ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на 2007 рік, передбачене абзацом 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», як і розміри допомоги, встановлені абзацом 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Із врахуванням викладеного позивач має право на отримання допомоги по догляду за дитиною, передбаченої ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(в редакції до 28 грудня 2007 року) та ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року), з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 09 липня 2007 року, а не з 01 квітня 2007 року, як помилково визначено судом першої інстанції.

Частиною 1 статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 квітня цього року складає 463 грн., а з 01 жовтня - 470 грн..

На підставі наведеного відповідач при виплаті ОСОБА_1 в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зобов'язаний був застосовувати статтю 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(в редакції до 28 грудня 2007 року) та ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року).

Безпідставними є посилання начальника Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної державної допомоги у вказаному розмірі, оскільки органи державної влади та органи місцевого самоврядування при виконанні ними делегованих повноважень не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені статтею 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Виходячи з наведених положень чинного законодавства України колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

На вказаний висновок суду апеляційної інстанції не впливає пропуск ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду стосовно позовних вимог за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України в редакції, чинній на момент вирішення справи судом першої інстанції, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Виходячи із змісту наведеної норми процесуального закону, суд не вправі відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав пропуску строку звернення до суду, якщо на цьому не наполягає одна із сторін, тобто з власної ініціативи.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача не зазначав про порушення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, а, отже, і не наполягав на відмові у позові з цієї підстави.

За таких обставин пропущення ОСОБА_1 строку звернення до суду обґрунтовано не визнано судом першої інстанції підставою для відмови у задоволенні позову.

Проте, із висновком суду першої інстанції про задоволення вимог ОСОБА_1 за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року погодитися не можна.

Як зазначено вище, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(в редакції до 28 грудня 2007 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, пунктом 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»до статей 13 та 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»були внесені зміни, які вступили в силу з 01 січня 2008 року, і, у відповідності до яких, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.. Також із зазначеного Закону були виключені норми, відповідно до яких право на отримання допомоги мали лише особи, незастраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 25 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стаття 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», яка встановлювала розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування осіб, була виключена із названого Закону.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»були визнані неконституційними.

Таким чином, в період з 01 січня по 22 травня 2008 року розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб, застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулювався статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а з моменту втрати чинності положень пункту 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»зазначені правовідносини регулювалися також і статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

На підставі ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що зміни до статей 13 та 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»були внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»з 01 січня 2008 року, а зміни у статтю 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який діяв у часі раніше, з 22 травня 2008 року (з дати відновлення дії) не вносились, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

На підставі наведених вище положень чинного законодавства України Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області обґрунтовано проводило з 01 січня 2008 року виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(в редакції від 28 грудня 2007 року).

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні обставин справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволенням вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(в редакції до 28 грудня 2007 року), в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру допомоги, встановленого ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»(в редакції до 28 грудня 2007 року), за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В іншій частині відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: