Справа № 804/1159/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 р.Справа №804/1159/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- жодних розяснень чи повідомлень про те, що анульована сума заборгованості є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, у звязку з чим необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, позивачу не надавалось;
- так, Законом України від 9 квітня 2015 року №321-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобовязань», який набрав чинності 07.05.2015 року, внесено зміни в частині звільнення від оподаткування операції з прощення анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті. Зокрема, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу доповнено пунктом 8 такого змісту: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року;
- з урахуванням викладеного позивач вважає, що визначення в акті перевірки доходу, з якого позивач має сплачувати податок на доходи фізичних осіб, як суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, що передбачено підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, здійснено в акті перевірки незаконно, без урахування вищезазначених правових норм;
- в силу пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Згідно підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу);
- визначальною ознакою доходу платника податку, як обєкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній форми. Як зазначалося вище позивачем повернуто банку отриману за договором кредиту суму тіла кредиту;
- відносини, що виникли між банком та позивачем як його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України. Нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобовязання згідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України. Таким чином, прощена неустойка у вигляді пені та штрафів не є доходом і додатковим благом, сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, а неустойка ним не отримується, та при цьому банківська установа вправі на свій розсуд визначати доцільність її стягнення;
- отже, обґрунтування застосування при визначенні виду доходу позивача підпункту 164.2.217 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в акті перевірки зроблено без урахування всіх обставин правовідносин між банком та позичальником за договором кредиту №07Ж137-К, зокрема без врахування проведеної реструктуризації;
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши наступне:
- згідно з відомостями, отриманими із центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів у вигляді додаткового блага, платником податків фізичною особою ОСОБА_4 у 2015 році отримано дохід в сумі 567211,38 грн.;
- на виконання пункту 51.1 статті 51 Податкового кодексу України податковим агентом ПАТ «Укрсоцбанк» в наданих податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за III квартал 2015 року відображено інформацію про отриманий дохід за ознакою «126» ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);
- з метою підтвердження та отримання повної інформації щодо доходів за ознакою «126» (доходи у вигляді додаткового блага) отриманих протягом 2015 року платником податків - фізичною особою ОСОБА_4 в сумі 567211,38 грн. Нікопольська ОДНІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області листом від 09.02.2016 року №3197/10/04-07-17-03-39 звернулася до голови правління ПАТ «Укрсоцбанк»;
- згідно абзацу 2 пункту 3.2 договору про внесення змін №2 від 28.07.2015 до договору №07Ж137-К від 31.07.2007 року шляхом укладання цього договору про внесення змін позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у сумі згідно п.3.2 цього договору про внесення змін та про свій обовязок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог податкового кодексу України;
- станом на 05.08.2016 року платником податків - фізичною особою ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) не виконано зобовязання згідно пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України та не подано до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області декларацію про майновий стан та доходи за підсумками 2015 року з відображенням доходу отриманого в 2015 році у вигляді додаткового блага в результаті анулювання (прощення) кредитором (банком) за його самостійним рішенням кредитної заборгованості в сумі 567820,38 грн.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Судом неодноразово зупинялось провадження з метою витребування додаткових доказів по справі.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
28 липня 2015 року між ОСОБА_4 та банком укладено договір про внесення змін №2 до договору №07Ж137-К від 31.07.2007 року (а.с.23-24), згідно якого:
- пункт 2: станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає:
- пункт 3: сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування:
- шляхом укладення цього договору про внесення змін позичальник погоджується, що повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у сумі пункту 3.2. цього договору про внесення змін до договору та про свій обовязок самостійно сплатити податок з фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом та відобразити такий дохід у річний податковій декларації відповідно до вимог податкового кодексу України. Перерахунок анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати здійснюється позичальником самостійно за офіційним курсом Національного банку України на визначену вище дату анулювання (прощення) заборгованості;
- пункт 3.3: сторони домовились, що неустойки (штрафи, пені), передбачені договором за порушення які мали місце до дати підписання цього договору про внесення змін не застосовуються;
- пункт 3.5: сторони домовились встановити наступну черговість погашення заборгованості позивальника за договором:
- - прострочена заборгованість за нарахованими процентами;
- - прострочена заборгованість за комісіями;
- - строкова заборгованість за нарахованими процентами;
- - строкова заборгованість за комісіями;
- - прострочена заборгованість за кредитом;
- - строкова заборгованість за комісіями;
- - пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів;
Керуючись підпунктом 191.1.1 пункту 191.1, статтею 191, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, абзацом 6 підпункту 75.1.2, пунктом 75.1 статті 75, підпунктом 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статтею 79 Податкового кодексу України, на підставі наказу Нікопольської обєднаної ДНІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 03.08.2016 року №658, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_6, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питання повноти і своєчасності декларування та оподаткування доходів отриманих у 2015 році у вигляді додаткового блага (за ознакою доходу «126») платника податків - фізичної особи ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.091.2015 року по 31.12.2015 року.
Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платник податків - фізична особа ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) проінформований письмовим повідомленням від 04.08.2016 року № 378/04-07-13-04, яке відправлено поштою 04.08.2016 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення разом із копією наказу від 03.08.2016 року №658.
Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлені порушення:
- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 та пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, у результаті неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік;
- підпунктів 1.2, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з військового збору за 2015 рік на загальну суму 8517, 31 грн.
ПДФО за даними перевірки:
слід читати в наступній редакції:
«за результатами перевірки визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік з урахуванням вимог пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України на загальну суму 112955,08 грн.
ПДФО за даними перевірки:
та в п.4. (стор.5) замість :
слід читати в наступній редакції:
«абз. «д» пп. 164.2.17. п.164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 112955,08 грн.».
На підставі акту 30.08.2016 року перевірки контролюючим органом винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення:
Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач отримав 12 вересня 2016 року.
Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позов, суд виходить із того, що прощена сума валютного кредиту є додатковим благом та доходом платника податків, однак, контролюючий орган, здійснюючи розрахунок не застосував підпункт 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України та не зменшив суму оподатковуваного доходу у вигляді основної суми прощеного (анульованого) кредиту на 50% однієї мінімальної заробітної плати.
Так, відповідно до підпунктів 14.1.54 та 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні. Додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
В редакції станом на 28.07.2015 року пунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:
д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобовязаний виконати всі обовязки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом;
При цьому, згідно з підпунктом 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:
- основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;
- сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
В цій справі контролюючий орган не включив суми прощених процентів в розмірі 5872,77 доларів США до оподатковуваного доходу позивача за 2015 рік, однак, не застосував підпунктом 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України та не виключив при розрахунку 609 грн. (1218 грн. / 2) із оподатковуваного доходу.
При цьому суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо необхідності застосування у спірних правовідносинах пункту 8 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки вони застосовуються у випадку зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, однак у розглянутому спорі зміни валюти зобовязання у кредитних правовідносинах не відбулось.
Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, в редакції станом на 28.07.2015 року, встановлено наступне:
- ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата);
- якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків;
- платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку 20 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.
1) податок з доходів фізичних осіб за 2015 рік:
567207,85 грн. х 1,5% = 8508,12 грн.
8517,31 грн. основне зобовязання нараховане оскаржуваним рішенням - 8508,12 грн. військовий збір із обрахованої суми оподатковуваного доходу = 9,19 грн., та, відповідно, 2129,33 грн. 25% нарахований штраф оскаржуваним рішенням 2127,03 грн. 25% штраф із суми обрахованого військового збору = 2,30 грн.
Таким чином, у звязку із не зменшенням контролюючим органом суми оподатковуваного доходу на 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, позов підлягає частковому задоволенню, та податкові повідомлення рішення частковому скасуванню на загальну суму 164,63 грн.:
У звязку із частковим задоволенням позову в розмірі 0,77%, на користь позивача присуджується сплачений судовий збір в розмірі 11,70 грн. згідно задоволеної частини вимог ((880,11 грн. + 640 грн.) - 1508,41 грн.).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_4 до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати винесені 30 серпня 2016 року Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення:
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Присудити на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 11,70 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 25 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1