Справа № 381/4568/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/4568/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Бутенко В.О. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку - протиправними; зобов'язання відповідача призначити позивачу, як особі, яка є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 26.09.2016 року.

Фастівський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 16 грудня 2016 року позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року та постановити нову, якою позов задовольнити у повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач народився 15 квітня 1962 року. З 20.04.1985 року по 24.06.1988 року був зареєстрований в смт. Томашгород Рівненської області, яке віднесене до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона). 01.03.1996 року йому Київською облдержадміністрацією видане посвідчення громадянина, який є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, серії НОМЕР_1. З 18.04.1988 року зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, яке віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона). У 2016 році позивач вважає, що досяг пенсійного віку, оскільки, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право бути віднесеним до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв'язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

03.03.2016 року відповідач відмовив у призначенні йому пенсії, посилаючись на те, що станом на 01.01.1993 року він не проживав у третій зоні 3 роки, а в четвертій зоні він проживає з 18.04.1988 року по даний час, але має посвідчення потерпілого 3 категорії ЧАЕС, тому права на зниження пенсійного віку як потерпілого 3 категорії ЧАЕС він не має. А відносно призначення пенсії як потерпілому 4 категорії ЧАЕС необхідно надати посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС 4 категорії, якого у нього немає.

Як убачається з матеріалів справи, з приводу отримання посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії позивач звертався до департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації, але йому було відмовлено у видачі вказаного посвідчення.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійний вік для чоловіків визначено на рівні 60 років.

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено для осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме особи, які постійно проживали або постійно проживають, постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або пропрацювали в цій зоні не менше як три роки, додатково знижують їм пенсійний вік на один рік за два роки проживання або роботи, але не більше як на шість років.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають, постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року проживали або пропрацювали у цій зоні не менше 4 років, зниження пенсійного віку встановлюється на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше як на 5 років.

З дня аварії на ЧАЕС станом на 01 січня 1993 року позивач не прожив у третій зоні три роки, а прожив 2 роки 1 місяць 28 днів, згідно поданої заяви позивачем до відповідача, а в четвертій зоні позивач проживає з 18.04.1988 року по даний час, що підтверджується довідкою Великоснітинської сільської ради № 1103 від 07.12.2015 року та має посвідчення потерпілого 3 категорії ЧАЕС.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не має права на зниження пенсійного віку як потерпілий від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Що стосується місця проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, згідно розділу ІІ пункту 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, для призначення пенсії надаються документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та довідка про період проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення.

Згідно із ч.1 та 2 ст. 65 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право на користування пільгами, встановленими цим Законом.

Судом встановлено, що на момент звернення за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку у позивача відсутнє посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, а тому, враховуючи те, що при зверненні до відповідача позивачем не надано оригіналу вказаного посвідчення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, у зв'язку з чим, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з частиною десятою ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 183-2, 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.