Справа № 619/2923/16-а
Суддя: Калмикова Л. К.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/2923/16-а
провадження №2-а/619/1/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 р. Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Калмикової Л.К.

за участю секретаря судового засідання - Пономарьової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харкові ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харкові ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 08.07.2016 року його зупинив інспектор поліції ОСОБА_2 та склав відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення.

З даною постановою він не згоден, оскільки Правила дорожнього руху України він не порушував. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 08.07.2016 року була винесена незаконно, так як не має жодних доказів про скоєння ним правопорушення.

Копію постанови інспектор поліції ОСОБА_2 йому не надав, чим порушив право на ознайомлення з даною постановою.

11.07.2016 року він звернувся до керівництва УПП ДПП у м.Харкові з проханням надати копію постанови для оскарження, однак, копія постанови так і не надійшла.

Крім того, співробітники поліції допустили інші порушення при винесенні постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КупАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення складення протоколу про адміністративні правопорушення та розгляд уповноваженим органом справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Як зазначає Конституційний суд України : «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстави для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення відсутні, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», яке вживається у статтях 258, 276 Кодексу мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься у положеннях частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції.

В даному випадку справа повинна розглядатися відповідачем за адресою: вул. Шевченка, 315-А, м.Харків, де розташований Департамент патрульної поліції. Проте, відповідач закону не дотримався і виніс постанову на місці, де зупинив автомобіль.

Відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

Зазначив, що при винесенні постанови від 08.07.2016 року відповідач припустився порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, невірно оцінив підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, а отже, зазначена постанова підлягає скасуванню.

Просить визнати дії інспектора роти батальйону УПП ДПП в м.Харкові ОСОБА_2 незаконними, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 995740 від 08.07.2016 р., складену інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харкові ОСОБА_2 про притягнення його до адмінстративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, надав пояснення аналогічні тим, що містить позов. Доповнив, що інспектор Жидков В.О. його не зупиняв, а підійшов до його автомобіля, коли він зупинився на пішохідному переході та пропускав пішоходів. Він, тобто позивач, не зрозумів, у зв»язку з чим було складено постанову. Копію постанови йому не видали ні після складання, ні пізніше за письмовою заявою. Стверджує, що порушень ПДР України не допускав.

Відповідач - інспектор роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харкові ОСОБА_2 позов не визнав. Пояснив, що складена ним постанова є законною та обґрунтованою. У судове засідання 21.04.2017 р. відповідач ОСОБА_2 не зявився, причини неявки не повідомив, про слухання справи повідомлений належним чином, так як був присутнім у судовому засіданні 14.03.2017р. при оголошенні перерви на 21.04.2017р., у звязку з чим суд вважає за можливе закінчувати судовий розгляд у відсутності відповідача.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Як встановлено судом, постановою інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харків ОСОБА_2 серії ПС2 № 995740 від 08.07.2016 р. позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно постанови ОСОБА_3 08.07.2016р. о 19.20 в м.Харкові по вул. Привокзальній,1, керував автомобілем Форд Фієста, держ.№ АХ 5255 ЕЕ, здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, також не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 2 липня 2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Судом встановлено, що взагалі інспектор УПП не зупиняв транспортний засіб під керуванням позивача, підійшов до керованого позивачем автомобіля, який зупинився перед піщохідним переходом, почав опитувати водія ОСОБА_1 з приводу наявності полісу обов»язкового страхування.

Дане твердження суду слідує з показань позивача, які не спрос товані відповідачем, який достовірно знав про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, не надав будь-яких доказів на підтвердження вини позивача, відповідно не заявляв будь-яких клопотань.

Згідно п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 1 липня 2004 року, контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Таким чином, поліцейський має право перевірити наявність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у випадках, визначених п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 1 липня 2004 року.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суб'єктом владних повноважень - інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харкові ОСОБА_2 не складався протокол щодо порушень правил дорожнього руху відносно водія ОСОБА_1, що передбачено законом, але який міг би бути доказом у справі в контексті ст. 251 КУпАП ( а не постанова), та в звязку з чим підстав для перевірки договору страхування у відповідача не було.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв»язку з вищевикладеним суд приходить до висновку по відсутність в діях позивача складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки в даному випадку відповідачем положення п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 1 липня 2004 року не дотриманні, що є порушенням процесуальних прав ОСОБА_3, тому суд вважає, що постанова є незаконною.

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, у звязку з цим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 08.07.2016 року підлягає скасуванню.

При прийнятті постанови суд керується наступними нормативно-правовими актами.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і закриває справу.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

На підставі викладеного, керуючись п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 1 липня 2004 року, ст.ст. 122,126 КУпАП, ,ст.ст. 2,7, 11, 69, 71, 158 163, 1712 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харкові ОСОБА_2 по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 995740 від 08.07.2016 р. стосовно ОСОБА_1

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 995740 від 08.07.2016 р., складену інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м.Харкові ОСОБА_2 про притягнення до адмінстративної відповідальноості ОСОБА_1 за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л. К. Калмикова