Справа № 808/165/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/165/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року о/об 14 год. 40 хв.

Справа № 808/165/17

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА АВТО» про стягнення коштів за податковим боргом

за участю представників:

від позивача – не прибув;

від відповідача – не прибув, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) надійшов адміністративний позов Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА АВТО» (далі – відповідач), в якому позивач просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА - АВТО» (код ЄДРПОУ 36141352) у всіх банках та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування з податку на додану вартість, що належить такому платнику податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків у сумі податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 33 098,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України) та зазначено, що за підприємством обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 33 098,97 грн., який виник в результаті несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкових зобов’язань, визначених у податкових деклараціях, несплати суми штрафних санкцій, нарахованих податковим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, та суми пені, нарахованої позивачем за несвоєчасну сплату відповідачем податкових зобов'язань.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, 22 березня 2017 року подав до суду клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника податкового органу. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, клопотань та заяв від відповідача на адресу суду не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з’ясував наступне.

Станом на час розгляду адміністративної справи у суді за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 33 098,97 грн., який виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подавались податкові декларації з податку на додану вартість:

- від 19 вересня 2015 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за серпень 2015 року на загальну суму 3637 грн.;

- від 18 жовтня 2015 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за вересень 2015 року на загальну суму 5427 грн.;

- від 18 листопада 2015 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за жовтень 2015 року на загальну суму 6784 грн.;

- від 18 грудня 2015 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за листопад 2015 року на загальну суму 1093 грн.

Крім того відповідачем до податкового органу подавались уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок:

- від 18 травня 2015 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у розмірі 1820 грн.;

- від 22 вересня 2015 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у розмірі 26 грн., та суму штрафу, нараховану платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки у розмірі 1 грн.;

- від 25 січня 2016 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет 67 грн., та суму штрафу, нараховану платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки у розмірі 2 грн.

Суми податкових зобов'язань за вказаними податковими деклараціями та уточнюючими розрахунками не були сплачені у встановлені законодавством строки, у зв’язку з чим набули статусу податкового боргу.

Крім того, позивачем стосовно відповідача проводились перевірки, та на підставі висновків Актів перевірок винесені податкові повідомлення рішення:

Загальна сума податкових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями склала 6527,18 грн.

Податкові повідомлення-рішення відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувались, отже є узгодженими.

Суми податкових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не були сплачені у встановлені законодавством строки, у зв’язку з чим набули статусу податкового боргу.

Також судом встановлено, що на підставі статті 129 Податкового кодексу України у зв'язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов’язань відповідачу нараховано пеню в сумі 7714,79 грн.

Таким чином загальна сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість складає 33 098,97 грн.

Отже, з огляду на вищевикладене, відповідно до довідок про заборгованість та інтегрованої картки, декларацій, уточнюючих розрахунків, податкових повідомлень - рішень платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА АВТО» загальна сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість складає 33 098,97 грн., який до теперішнього часу не погашений.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов’язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із пунктом 203.2 статті 203 ПК України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога – це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Запорізькою ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області на підтвердження податкового боргу відповідача з податку на додану вартість у сумі 33 098,97 грн. надано податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу, інтегровану картку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА АВТО» із зазначеного податку, довідки про заборгованість.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобов’язань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості Запорізька ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України – з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов