Справа № 2-а-6446/08/1570
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2010 р.Справа № 2-а-6446/08/1570

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження у звязку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради та Головного управління праці та соціальної політики Одеської обласної державної адміністрації про зобовязання провести перерахунок та виплату грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради та Головного управління праці та соціальної політики Одеської обласної державної адміністрації про зобовязання провести виплату недоплаченої частини разової щорічної грошової допомоги в сумі 1770 грн. 30 коп..

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що він, як учасник бойових дій, на підставі ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»має право на отримання щорічної грошової допомоги до пятого травня в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Однак в 2007 році зазначена допомога була нарахована та виплачена відповідачами у меншому розмірі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради Одеської області виплатити на користь ОСОБА_1І заборгованість по одноразовій допомозі до 9 травня за 2007 рік в сумі 1770 грн. 30 коп.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради Одеської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права. Так, відповідачем в строки, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»у 2007 році було виплачено позивачу суму щорічної грошової допомоги до пятого травня, як учаснику бойових дій, у розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 265990, виданим 12 травня 1997 року Управлінням праці та соціального захисту населення Южненської міської ради Одеської області.

Позивачу виплачена щорічна грошова допомога як учаснику бойових дій за 2007 рік в розмірі 280 гривень у червні 2007 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача, як учасника бойових дій, на отримання щорічної грошової допомоги до пятого травня передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»розмір грошової допомоги учасникам бойових дій в менших розмірах звужує зміст та обсяг прав позивача, що суперечить ст. 22 Конституції України.

Проте, з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача погодитися не можна.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, щорічно до пятого травня учасникам бойових дій, статус якого має позивач, виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Згідно частинам 1 та 4 ст. 17-1 названого Закону вказану виплату здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до пятого травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Однак ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»встановлено розміри виплат щорічної допомоги до пятого травня учасникам бойових дій, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 280 грн..

Зазначений закон України в період до пятого травня 2007 року не визнано неконституційним. Тобто, в даному випадку, на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мали однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до пятого травня учасникам бойових дій.

На підставі ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, пріоритетними в даному випадку є положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо встановлення на 2007 рік розміру щорічної допомоги до пятого травня учасникам бойових дій втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним, на підставі Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно в період з 01 січня 2007 року до 08 липня 2007 року ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»була чинною та підлягала застосуванню, а органи, уповноважені на здійснення цих виплат, у цей час діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Із дати прийняття рішення Конституційним Судом України учасники війни отримали право на виплату допомоги до пятого травня у розмірах, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Водночас статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено право осіб, які не отримали разової грошової допомоги до пятого травня, звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Із системного аналізу зазначених нормативних актів випливає, що право на отримання щорічної одноразової допомоги до пятого травня у 2007 році у розмірі, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають особи, які взагалі не отримали її з різних причин до пятого травня, у разі їх звернення за отриманням такої допомоги після поновлення дії норм цього Закону у звязку з визнанням неконституційними змін до нього, у строк до 30 вересня відповідного року.

Як встановлено матеріалами справи, Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради Одеської області виконало свої зобовязання перед ОСОБА_1 по виплаті щорічної грошової допомоги до пятого травня за 2007 рік до 09 липня 2007 року, виплативши позивачу у червні 2007 року вказану допомогу в розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 по визнанню неправомірними дій відповідача та стягненню на його користь недоплаченої частини щорічної допомоги до пятого травня за 2007 рік задоволенню не підлягають.

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення Южненської міської ради Одеської області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: