Справа № 810/1461/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20 квітня 2017 року № 810/1461/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії посадової особи Бориспільської місцевої прокуратури,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду зі скаргою від 12.04.2017 на дії заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2, які, на думку скаржника, є незаконними з огляду на створення перешкод в отриманні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Зі змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2017 було залишено без розгляду спільне клопотання адміністрації Бориспільської виправної колонії № 119 та спостережної комісії при Бориспільській районній державній адміністрації Київської області про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання. На думку скаржника, ухвала суду від 03.03.2017 про залишення без розгляду спільного клопотання адміністрації Бориспільської ВК № 119 та СК при Бориспільській РДА Київської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_1 була винесена на підставі вказівки заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2, така вказівка є незаконною та спонукала заявника звернутися до суду в порядку оскарження дій прокурора.

Відповідно до ст. 107 КАСУ суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. У ст. 124 Конституції України зазначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами, скаргами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу ст. 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку і спосіб, визначений законами з питань судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються КАСУ.

Частиною 2 ст. 4 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 17 КАСУ встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В силу приписів ч. 1 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м'яким покаранням.

В свою чергу, п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною 1 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов'язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Положення ч. 9 ст. 539 КПК України визначають розгляд справ в порядку адміністративного судочинства щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, а саме у випадках, виключно про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань (п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України). Як зазначалося вище, ОСОБА_1 не погоджується лише з діями заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2, які на його думку є незаконними з огляду на створення перешкод в отриманні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2017 було прийняте рішення за результатами розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_1, якому роз'яснено про право на апеляційне оскарження вказаного рішення протягом 7 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Фактично вимоги скаржника у поданій ним скарзі на дії посадової особи Бориспільської місцевої прокуратури зводяться до незгоди з прийнятою Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалою від 03.03.2017, якою було вирішено питання щодо відмови в умовно-достроковому звільненні від покарання.

Суд звертає увагу скаржника, що реалізація його права на судовий захист з підстав, викладених у скарзі, можлива з дотриманням вимог, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України шляхом звернення до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАСУ, суд у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2

Копію ухвали разом зі скаргою надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.