Справа № 804/4368/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року справа № 804/4368/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Гончарової Ірини Анатоліївни, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» №1242/2015 від 07.09.2015 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ» ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» №1242/2015 від 07.09.2015 року та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» №1242/2015 від 07.09.2015 року;

- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» №1242/2015 від 07.09.2015 року.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що не була включена до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк «КОНТРАКТ», у звязку з чим зверталась до відповідача з заявою про включення відомостей до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ Банк «КОНТРАКТ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте відповіді на звернення не отримала, вказана бездіяльність відповідача є протиправною, такою, що суперечить вимогам закону.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомлено. Від відповідачів надійшли письмові заперечення, в яких останні просили відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 року по справі №11-сс/796/402/2016 щодо розслідування у кримінальному провадженні було ухвалено накладення арешту на банківський рахунок 106. ОСОБА_1 №904, відкритий у ПАТ Банку «Контракт», із забороною проведення видаткових операцій. Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та наявність клопотання від позивача про розгляд справи в письмовому провадженні, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 07 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «КОНТРАКТ» (Банк) було укладено договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів в кінці строку «Класичний Контракт» №1242/2015, за умовами якого Банк відкриває депозитний рахунок №904 для обліку депозиту, а вкладних перераховує на нього з власного поточного та/або вкладного (депозитного) рахунку або вносить готівкою через касу Банку грошові кошти в сумі 193000,00 грн. у день укладення договору. Строк депозиту 30 днів. Термін повернення депозиту 07 жовтня 2015 року.

На поточний рахунок ОСОБА_1 07.09.2015 р. надійшли грошові кошти у розмірі 193000,00 грн., що підтверджено квитанцією №TR.88618.141.559 від 07.09.2015 р.

07.10.2015 року позивач звернувся до начальника Дніпропетровського відділення №1 ПАТ Банк Контракт з листом, яким повідомлено про припинення з 07.10.2015 року строку дії Договору №1242/2015 строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку від 07.09.2015 року у сумі 193000 грн.

Однак, позивачу не були повернуті грошові кошти разом із процентами, у звязку із запровадженням з 07.10.2015 року у ПАТ Банк Контракт тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації на підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.2015 року №671 Про віднесення ПАТ Банк Контракт до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.10.2015 року №183.

Тимчасову адміністрацію у ПАТ Банку Контракт запроваджено строком на 3 місяці з 07.10.2015 року по 06.01.2016 року включно.

На офіційному сайті ПАТ Банк Контракт 15.10.2015 року було розміщено повідомлення про те, що для отримання коштів вкладники ПАТ Банк Контракт з 16.12.2015 року по 27.01.2016 року включно можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ ОТП Банк.

Постановою Правління Національного банку України від 10.12.2015 року №876 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Контракт та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Контракт та делегування повноважень ліквідатора банку від 10.12.2015 року №220 розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Контракт та призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 та делеговано йому строком на два роки з 11.12.2015 року по 10.12.2017 року (включно) всі повноваження ліквідатора ПАТ Банку Контракт, визначені статтями 37,38,47-52,52(1),53 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Як зазначає позивач, звернувшись 27.01.2016 року до відділення АТ ОТП Банк, їй було відмовлено у здійсненні виплати грошових коштів, оскільки вона, як вкладник, не була включена до переліку вкладників ПАТ Банк Контракт, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Аналогічну інформацію позивач отримала від Уповноваженої особи Фонду.

Не погоджуючись із не включенням її до переліку вкладників ПАТ Банк Контракт, позивач звернулась до суду

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452-VI.

Уповноважена особа Фонду відповідно до Закону №4452-VI це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є юридичною особою публічного права. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом №4452-VI, здійснює такі функції:

- здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

- здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Наслідками призначення уповноваженої особи Фонду є те, що Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до Закону та приступає до виконання своїх обовязків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Статтею 27 Закону №4452-VI визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Судом встановлено, що Уповноважена особа не включила позивача до переліку, сформованого відповідно до статті 27 Закону №4452-VI, що призвело до не включення останнього і в затверджений Фондом реєстр вкладників, з підстав наявності накладеного судовим рішення арешту на рахунок позивача.

Підставою невключення позивача до відповідного переліку стало виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 року по справі №11-сс/796/402/2016 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ Банк Контракт; накладено арешт на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ Банк Контракт, в тому числі і рахунок, відкритий на імя ОСОБА_1 за №904.

У вказаній ухвалі зазначено, що майно, яке є предметом (засобом) вчинення кримінального правопорушення, повинно арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не повязує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочинів, а також на наявність підстав вважати, що кошти, які знаходяться на рахунках фізичних осіб в ПАТ Банку Контракт мають ознаки, передбачені частиною 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки в суді апеляційної інстанції.

Вказана ухвала Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 року по справі №11-сс/796/402/2016 прийнята ПАТ Банком Контракт до виконання негайно, відповідно накладено арешт на рахунок, відкритий на імя ОСОБА_1 за №904.

Отже, на момент формування переліку вкладників ПАТ Банку Контракт тривала судова процедура накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ Банк Контракт, в тому числі і на рахунок позивача, а на момент розгляду адміністративної справи арешт на вказані рахунки накладено судовим рішенням.

Пунктом 4 статті 26 Закону №4452-VI встановлені випадки, у разі настання яких, Фонд не відшкодовує кошти, в тому числі в переліку таких випадків міститься пункт 11, згідно до якого Фонд не відшкодовує кошти розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Таким чином, в Уповноваженої особи не було на час подання позову по цій справі законодавчо визначеного обовязку включити позивача у перелік вкладників ПАТ Банку Контракт за наявності арешту, накладеного на рахунок ОСОБА_1 за №904, за рішенням суду, навпаки, законодавцем встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду.

Норма частини 4 статті 26 Закону №4452-VI, якою встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду, має імперативний характер, та втрачає своє дію лише у випадку усунення визначених в ній підстав, в даному випадку це зняття арешту з рахунку позивача.

Тобто, невнесення відомостей про позивача до реєстру вкладників не є результатом бездіяльності уповноваженої особи Фонду, а є результатом вчинення дій, спрямованих на перевірку правочинів та встановлення обставин, які впливають на рішення щодо включення осіб до переліку вкладників, які мають право отримати відшкодування (компенсацію) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує.

Фонд гарантування вкладів та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ Банку Контракт ОСОБА_2 в цій справі є субєктами владних повноважень, які повинні діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає в діях Уповноваженої особи Фонду протиправної бездіяльності, відповідачами не вчинено дій, що виходять за межі законодавства та порушують права і інтереси позивача, оскільки вони вчинені у відповідності до чинного законодавства, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Додатково суд розяснює позивачу, що відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

На момент подання адміністративного позову до суду та прийняття рішення по справі, судом не встановлено порушення прав позивача, які б могли виразитися в незаконних діях або протиправній бездіяльності з боку відповідачів. Судом встановлено, що відповідачі діяли в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, та на момент прийняття рішення по справі відсутні підстави для зобовязання відповідачів включити позивача у реєстр вкладників ПАТ Бант Контракт через наявність судового рішення про накладення арешту на рахунок, відкритий у зазначеному банку позивачем.

З системного аналізу обставин справи та норм законодавства, якими унормовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що дії відповідача є правомірними, такими, що вчинені згідно до діючого законодавства, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «КОНТРАКТ» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції з одночасним її направленням до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) І.А. Гончарова