Справа № 161/16611/16-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/216/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом. Вважає незаконною постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 935 від 22 листопада 2016 року з підстав, викладених в позовній заяві. Просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 935 від 22 листопада 2016 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити за відсутністю у її діях складу складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 182 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином приписами даної норми права встановлюється вичерпний перелік обставин, які підлягають обовязковій перевірці судом у справах стосовно оскарження дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень. У цьому переліку слід виділити ті обставини, що можуть бути підставами законності відповідних актів, діянь, що оскаржуються належними субєктами оскарження, а саме: чи спирається правовий акт на закон, прийнятий особою, яка має відповідні для цього повноваження; з викристанням законних повноважень з тією метою, відповідно до якої це повноваження надається; з дотриманням загального правового принципу рівності всіх перед законом, упереджуючи несправедливість щодо особи відповідно з урахуванням права такої особи на участь у процесі прийняття зазначеного рішення.

До другої групи обставин, що мають бути предметом перевірки судом при розгляді справи, чи належать, відповідно, питання використання наданих повноважень обґрунтованості оскаржуваних рішень та діянь.

До третьої групи обставин, що містяться у наведеному переліку, відняться такі обставини як прийняття рішень, вчинення дій органом публічної влади неупереджено, добросовісно, розсудливо, пропорційно, з дотриманням врахованого балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи або осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення або діяння, своєчасно, протягом розумного строку прийняте рішення чи вчинене діяння. Вирішуючи справи суд перевіряє законність рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Також судом при розгляді справи встановлено, що 22 листопада 2016 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради в складі головуючого Яковлева Т.В., секретаря Лозовської В.В., членів адміністративної комісії ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 було винесено постанову № 935 (а.с. 4), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення «у виді 510 гривень» (а.с. 6).

Також судом достовірно встановлено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначеного на 22 листопада 2016 року було вручено ОСОБА_1 24 листопада 2016 року (а.с. 6). При цьому, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради 22 листопада 2016 року було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за відсутності даних про своєчасне її сповіщення про дату, місце і час розгляду справи.

Таким чином відповідачем грубо порушено вимоги статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також судом достовірно встановлено, і це підтверджується письмовими матеріалами справи, що відповідач, субєкт владних повноважень - адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 34-35). При цьому представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Також адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради не виконано вимоги ухвали суду від 07 березня 2017 року, так як не подано до суду письмових заперечень проти позову та всіх матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при винесенні постанови № 935 від 22 листопада 2016 року, з приводу якої подано позов.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до п. 41 рішення Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відповідачем, якому було достовірно відомо про перебування в провадженні суду адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, всупереч положенням частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не вчинено жодних дій, спрямованих на доказування правомірності його рішення, а саме - постанови № 935 від 22 листопада 2016 року.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з грубим порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому, відповідачем, всупереч положенням частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не вчинено жодних дій, спрямованих на доказування правомірності його рішення, а саме - постанови № 935 від 22 листопада 2016 року. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, шляхом визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 935 від 22 листопада 2016 року.

При цьому, не підлягає до задоволення вимога в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 182 КУпАП щодо позивача за відсутності в його діях складу зазначеного правопорушення. Оскільки суд, у відповідності до положень статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не наділений повноваженнями щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за наслідками розгляду адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 256, 259, 268 КУпАП, ст.ст. 2, 72, 94, 158-164, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісієї при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 935 від 22 листопада 2016 року визнати протиправною та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко