Справа № 805/4704/16-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 р. Справа № 805/4704/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Козаченка А.В., суддів Кравченко Т.О., Алябєва І.Г. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 27.09.2016 року приблизно о 15-30 год. належний йому автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2, якими керував водій ОСОБА_2, на 220-му кілометрі автодороги Словянськ Донецьк Маріуполь було зупинено інспектором відділу УПД ГУНП в Донецькій області та направлено на проходження габаритно-вагового контролю до розташованого в тому ж місці пересувного пункту габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю відповідачем складно акт №0006982 від 27.09.2016 року, довідку від 27.09.2016 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та у подальшому винесено спірну постанову № 031864 від 27.10.2016 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача в розмірі 1700, 00 грн.

Позивач вказує на те, що він не є перевізником в розумінні положень Закону України Про автомобільний транспорт, оскільки вищевказаний транспортний засіб було безвідплатно надано у користування ОСОБА_2, який і керував ним на момент здійснення габаритно-вагового контролю, перевізником за товаротранспортною накладною є ФОП ОСОБА_3 Також, посилаючись на те, що ст.. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містить вимоги про наявність у водія протокола перевірки та адаптації тахографа або індивідуально-контрольної книжки водія та не вимагає від власника транспортного засобу забезпечити наявність зазначених документів у водія.

На підставі викладених обставин позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову № 031864 від 27.10.2016 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача в розмірі 1700, 00 грн.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи через канцелярію суду не надавав.

Представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Донецького оружного адміністративного суду від 29.11.2016 року по справі № 805/3794/16-а, яка набула законної сили 15.03.2017 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного спеціаліста Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Донецькій області ОСОБА_4, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій зі складання акту №0006982 від 27.09.2016 року, довідки від 27.09.2016 року та розрахунку плати за проїзд протиправними відмовлено. Зазначеною постановою встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу РСА №505718 та РСА №505719 ОСОБА_1 є власником автомобілю RENAULT PREMIUM, 1998 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричепу бортового VAN HOOL, 1997 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до графіку проведення роботи пересувного пункту вагового та габаритного контролю в Донецькій області на вересень 2016 року, погодженого начальником Служби автомобільних доріг у Донецькій області, начальником Управління Служби безпеки України у Донецькій області, т.в.о. начальника відділу УПД ГУНП у Донецькій області, начальником відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, направлення на перевірку №011886 від 23.09.2016 року 27.09.2016 року співробітникам створеної робочої групи проведено комплексну рейдову перевірку, зокрема, А/Д Словянськ Донецьк Маріуполь ДП ММТП щодо додержання вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27.09.2016 року головним спеціалістом відділу державного контролю ОСОБА_4 складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в якій зазначено результати вагового контролю автомобілю RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричепу VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2. Так, згідно даної довідки навантаження на осі складає: 1) 6265тн; 2) 12212тн; 3) 6298тн; 4) 6355тн; 5) 6614тн; повна маса транспортного засобу 37744тн.

Відповідно до Акту №0006982 від 27.09.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області в особі головного спеціаліста відділу державного контролю ОСОБА_4 на 220 км а/д Словянськ Донецьк Маріуполь проведено габаритно-ваговий контроль автомобілю RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричепу VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2, керування якими здійснював водій ОСОБА_2

Актом АПД №018073 від 27.09.2016 року, складеним посадовими особами відповідача 2, на 220 км а/д Словянськ Донецьк Маріуполь о 15-40 год. зафіксовано порушення, зокрема, в частині перевищення вагових обмежень автомобілю Рено, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, а саме: навантаження на одинарну вісь склало 12212кг.

В якості додатку до акту ППГВК №0006982 від 27.09.2016 року головним спеціалістом відділу державного контролю складено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, відповідно до якого ОСОБА_1 нараховано до сплати 291,60 євро (0,27 * 360 * 3).

Згідно ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Позивач вказує на те, що транспортні засоби автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричіп VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2, передані ним у безоплатне користування ОСОБА_2, який керував ними на момент здійснення 27.09.2016 року габаритно-вагового контролю. Також, зазначає, що в товарно-транспортній накладній № від 26.09.2016 року, на підстав якої здійснювалось перевезення вантажу, зазначено, що перевізником є ФО-П ОСОБА_3, а не ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 року №363, товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, з аналізу наведеної норми вбачається, що товарно-транспортна накладна не є підставою для визначення особи перевізником, а використовується виключно для обліку товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, та підтвердження факту їх перевезення.

Крім того, зазначена товарно-транспортна накладна № датована 26.09.2016 року, та не може слугувати підтвердженням того, що 27.09.2016 року перевізником даних ТМЦ є ФО-П ОСОБА_3, адже спірні правовідносини виникли саме 27.09.2016 року. Інших доказів в підтвердження або спростування зазначених обставин сторонами по справі не надано.

Також, суд в рамках вирішення справи № 805/3794/16-а по суті вважав безпідставними посилання позивача на передачу ним транспортних засобів автомобілю RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, та напівпричепу VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2, у безоплатне користування ОСОБА_2 як на підставу неправомірного застосування до нього плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу у розмірі 291,60 євро, оскільки на підтвердження зазначених тверджень позивачем не надано належних в розумінні приписів КАС України доказів, як то укладений договір тощо.

Таким чином суд зазначає, що факт перевезення вантажу 27.09.2016 року та знаходження позивача в статусі перевізника було встановлено в рамках адміністративної справи № 805/3794/16-а.

27.10.2016 року Управлінням Укртрансбезпеки в Донецькій області було прийнято простанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 031864 до ОСОБА_5 в розмірі 1700, 00грн. враховуючи те, що зазначена особа допустила порушення законодавства, а саме: ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яку передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням субєктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України

від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок №1567).

Так, п. 2 даного Порядку встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно п. 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі)

Планові, позапланові та рейдові перевірки можуть проводитися із залученням спеціалістів органів внутрішніх справ і науково-дослідних установ (за погодженням з їх керівниками) з питань, що належать до їх компетенції.

У відповідності до п. 12 вказаного Порядку рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал.

Пунктом 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода).

За приписами п. 16 Порядку №1567 .рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансінспекція", та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 19 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Згідно п. 21 даного Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Як вже було зазначено вище, постановою Донецького оружного адміністративного суду від 29.11.2016 року по справі № 805/3794/16-а, яка набула законної сили 15.03.2017 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного спеціаліста Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Донецькій області ОСОБА_4, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій зі складання акту №0006982 від 27.09.2016 року, довідки від 27.09.2016 року та розрахунку плати за проїзд протиправними відмовлено.

Відповідно п. 27 Порядку № 1567, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 тощо.

Суд зазначає, що спірна постанова № 031864 від 27.10.2016 року була прийнята на підставі акту №0006982 від 27.09.2016 року, довідки від 27.09.2016 року тощо, законність та обґрунтованість яких встановлена в судовому порядку.

Також в рамках вирішення адміністративної справи № 805/3794/16-а по суті було встановлено факт перевезення вантажу 27.09.2016 року та знаходження позивача в статусі перевізника.

Щодо наявності порушень вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», як підстави прийняття спірної постанови, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно Наказу Міністерства транспорту та звязку України від 24.06.2010 року № 385, затверджено «Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на субєктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4. розділу І Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом кого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу тощо;

Перевізники забезпечують належну експлуатації тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обовязковість установлення тахографа певного типу аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3. цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомоги тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірники тахографа.

Тобто законодавцем передбачено обовязкову наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу яка повинна бути забезпечена саме перевізником.

Відповідно до п. 6.3., 7.1, 7.2 «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України № 340 від 07.06.2010 року, водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контроль книжку водія за встановленою формою. Перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Аналізуючи зазначені положення суд вважає, що протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та індивідуальна контрольна книжка є взаємовиключними документами, один з яких повинен бути наявним у водія станом на момент перевірки. Разом з цим сторонами по справі не надано до суду доказів, що підтверджують наявність зазначених документів станом на момент проведення такової.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач в спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 121, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, - відмовити

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Козаченко А.В.

Судді Кравченко Т.О.

ОСОБА_6