Справа № 805/40/17-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 р. Справа №805/40/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:10 год. 37 хв. 10

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Троянової О.В.

секретаря Кудрі В.Г.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства РММ

до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2016 року №/13227/52/05-15-12-03-13-3,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство РММ звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2016 року №/13227/52/05-15-12-03-13-3 /а.с.4-6/.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 вересня 2016 року ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №/13227/52/05-15-12-03-13-3 про застосування штрафних санкцій з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 4957,59грн. Вважає податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що до ПрАТ «РММ» не можуть застосовуватись положення ст.126 Податкового кодексу України за порушення п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, оскільки позивачу судовим рішенням було розстрочено виконання постанови суду якою було стягнуто податковий борг. Просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 15 вересня 2016 року №/13227/52/05-15-12-03-13-3, яким Приватному акціонерному товариству РММ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 4957,59грн. а.с.6/.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначив, що оскаржуване рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства і є правомірним, у звязку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зазначав,що фактична сплата узгоджених податкових зобовязань проведена позивачем з порушенням граничних термінів , тому враховуючи надану позивачу розстрочку в ІКПП платника було проведення зменшення боргу минулих років у сумі 23292,77 грн., що призвело до зміни в автоматичному режимі суми штрафних санкцій на дату складання акту 16.08.2016 р. в сумі 5362,91 грн. та формування повідомлення-рішення на суму 4957,59 грн. Просив суд відмовити у задоволенні позову /а.с.81-82/.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач Приватне акціонерне товариство РММ зареєстроване в статусі юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, с. Коксобуд, буд.6, перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області /а.с.7-13/.

Відповідач Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Так, ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області в період з 17.08.2016 проведено камеральну перевірку Приватне акціонерне товариство РММ з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток за 2013-2014 роки, за результатами якої складено акт від 17.08.2016 №1542/05-15-12-03-20366111.

Актом перевірки від 17.08.2016 №1542/05-15-12-03-20366111 встановлено порушення п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, тобто Приватним акціонерним товариством РММ несвоєчасно сплачені узгоджені суми податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств, за 2013-2014 роки, а саме: 19.04.2016 у сумі 5000грн. 770 днів затримки, 24.06.2016 у сумі 10000грн. 836 днів затримки, 27.07.2016 у сумі 5500грн. 869 днів затримки, 08.08.2016 у сумі 5542,75грн.881 днів затримки, 08.08.2016 у сумі 771,8грн. 516 днів затримки, тобто із затримкою більше 30 календарних днів.( ар.с.118-119)

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій до акту перевірки документ. Яким визначене узгоджене податкове зобов'язання податкова декларація з податку на прибуток за 2013 рік № НОМЕР_1 від 25.02.2014 р. ( ар.с. 34)

З урахуванням висновків акту перевірки від 17.08.2016 №1542/05-15-12-03-20366111 Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 15.09.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення №/13227/52/05-15-12-03-13-3 форми «Ш», яким Приватному акціонерному товариству РММ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 4957,59грн. /а.с.33/.

30 вересня 2016 року Приватним акціонерним товариством РММ за вих.№71/16 подано скаргу на податкове повідомлення-рішення №/13227/52/05-15-12-03-13-3 до Головного управління ДФС у Донецькій області /а.с.35/.

Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій від 23.11.2016 вих.№6717/10/05-99-10-01-12-1 скаргу Приватного акціонерного товариства РММ залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №/13227/52/05-15-12-03-13-3 без змін /а.с.37-39/.

Не погоджуючись із вказаним повідомленням-рішенням податкового органу позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд не погоджується із вказаним вище податковим повідомленням-рішенням про застосування штрафних санкцій виходячи з наступного.

До спірних правовідносин суд застосовує норми Податкового кодексу України в редакції,що діяла на час їх виникнення.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Як вже встановлено судом , ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області в період 17.08.2016 року проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства РММ з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток за 2013-2014 роки, за результатами якої складено акт від 17.08.2016 №1542/05-15-12-03-20366111/а.с.119/.

Як вбачається з акту перевірки від 17.08.2016 за №1542/05-15-12-03-20366111 підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу про порушення позивачем п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, з таких підстав.

Відповідно до вимог п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Так, Приватним акціонерним товариством РММ 25.02.2014 за № до податкового органу подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік, якою визначено суму податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 26213грн. по якій граничний термін сплати становить 10.03.2014 року /а.с.92-93/.

28.02.2015 Приватним акціонерним товариством РММ подано до ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області за № податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік, якою визначено суму податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2882грн. по якій граничний термін сплати становить 11.03.2015 року /а.с.94-95/.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2016 року по справі №805/1583/16-а за позовом Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства «РММ» про стягнення податкового боргу, стягнуто з розрахункових рахунків Приватного акціонерного товариства «РММ» заборгованість з податку на прибуток у розмірі 31 572(тридцять одна тисяча п'ятсот сімдесят дві) грн 73 коп. на р/р 0059, код платежу 11021000, банк одержувача ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016, одержувач: Краматор. УК/. Краматорськ/а.с.40-41/.

З постанови Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі №805/1583/16-а вбачається, що податковий борг який стягнуто в судовому порядку утворився внаслідок несплати самостійно визначених податкових зобовязань з податку на прибуток за податковими деклараціями, зокрема за 2013-2014р.р.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2016 по справі №805/1583/16-а задоволено заяву Приватного акціонерного товариства РММ про розстрочення виконання судового рішення по адміністративній справі № 805/1583/16-а. Виконання судового рішення розстрочене строком на 5 місяців, а саме: серпень 2016 року - 6 314,55 грн; вересень 2016 року - 6 314,55 грн; жовтень 2016 року - 6 314,55 грн; листопад 2016 року - 6 314,55 грн; грудень 2016 року - 6 314,53 грн./а.с.42-43/

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суму податкового зобовязання, визначену у митній декларації, платник податків зобовязаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Відповідно до п.100.1 ст.100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Пунктом 109.1 ст.109 Податкового кодексу України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 113.1 ст.113 Податкового кодексу України визначено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

У представника відповідача зясовано та відповідно до ІКПП в судовому засіданні встановлено,що податковим органом на підставі Ухвали cуду від 25.07.2016 проведено зменшення боргу минулих років в сумі 23292,77 грн. та пені у сумі 8279,96 грн., залишок податкового боргу (несплаченої пені) станом на 06.08.2016 склав 2026,58 грн.

При надані письмових пояснень відповідачем зазначено про графік погашення розстрочених сум заборгованості від 05.08.2016 року. В судовому засіданні зясовано, що відповідачем позивачу про складання такого графіку повідомлено не було. Суду зазначений графік також не надано.

В судовому засіданні вставлено, що позивачем здійснювалась оплата стягнутої заборгованості відповідно до ухвали суду про надання розстрочення та відповідно визначеними в ухвалі сумами.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем платіжними дорученнями перераховано податок на прибуток відповідно позовної заяви ДПІ від 06.06.2016р. та згідно постанови від 25.07.2016 (справа № 805/1583/16-а), а саме : № 111 від 19.04.2016 р. 5000,00 грн., № 303 від 24.06.2016 р. 10000,00 грн., № 412 від 27.07.2016 р. 5500,00 грн., № 425 від 08.08.2016 р. 6314,55 грн., № 513 від 01.09.2016 р. 6314,55 грн., № 561 від 30.09.2016 р. 18943,63 грн.

Факт сплати відповідних сум не заперечувався відповідачем.

Тобто, позивачем самостійно,своєчасно та у повному обсязі виконувалась зазначена ухвала суду, про що свідчать платіжні доручення, що містяться в матеріалах справи.

Однак податковим органом нараховувалась пеня на суму боргу, що погашався позивачем відповідно до рішення про розстрочення виконання постанови та відповідно визначено штрафні санкції за порушення строків сплати зобовязань відповідно до декларації з податку на прибуток за 2013 рік.

Суд критично оцінює зауваження відповідача,про те що на підставі п.100.12 ст.100 ПКУ податковим органом 01.10.2016 року договір про розстрочення достроково розірвано, і відповідно сума боргу,яка залишилась склала 8173,80: в тому числі податкове зобов'язання за 2015 рік в сумі 1336,97, залишок пені за 2013 рік у сумі 4967,96 грн., та пеня нарахована на підставі пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПКУ за період з 11.03.2016 р по 26.09.2016 р. у сумі 1868,87 грн., в звязку з тим, що з боку відповідача укладання графіку жодним документом не підтверджено і при зверненні з позовом про стягнення податкового боргу з позивача у відповідній постанові суду визначено період за який виник податковий борг, складова наявного податкового боргу і відповідно за який період він стягується. Суд ще раз звертає увагу,що період за який було стягнуто податкове зобов'язання 2013-2015 роки та включає в себе окрім визначених зобовязань суму нарахованої пені.

Пунктом 14.1.162 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пунктом 14.1.265. визначено,що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 126.1. статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Відповідно частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, що бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

У зв'язку з цим, набрання чинності ухвалою суду про розстрочення виконання судового рішення про стягнення податкового боргу змінює встановлені законом строки сплати відповідного податкового зобов'язання, яке через зміну судом термінів сплати втрачає ознаки податкового боргу, виключає можливість нарахування пені згідно з вимогами статті 129 Податкового кодексу України за умови своєчасного виконання платником податків ухвал суду про розстрочення оплати.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. По своїй суті, розстрочка виконання судового рішення - це передбачений процесуальним законодавством спосіб, який тимчасово позбавляє стягувача права вимагати примусового виконання і надає боржнику можливість на законних підставах виконувати рішення суду з урахуванням вимог ухвал.

Статтею 32 Податкового кодексу України передбачено перенесення у зв'язку з відстрочкою, розстрочкою сплати податків та зборів або його частини на більш пізній строк. Тобто, наведені правові норми не стосуються вже стягнутого за рішенням суду податкового боргу та не зобов'язують платника податків звертатись до податкового органу за його розстроченням.

Таким чином, судове рішення щодо розстрочення виконання постанови про стягнення податкового боргу є перенесенням виконання такої постанови на новий строк, тобто ухвалою Донецького окружного адміністративного суду перенесені граничні строки сплати податкових зобов'язань. Зазначена ухвала набрала законної сили, тобто граничними терміном сплати є строк, вказаний в судовому рішенні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано всі докази своєчасного погашення наявної заборгованості перед бюджетом, доказів виконання податкового обовязку в повному обсязі відповідно до положень ст. 38 Податкового кодексу України , а тому позовні вимоги підлягають задоволення.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи та докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області від 15 вересня 2016 року №/13227/52/05-15-12-03-13-3 форми «Ш», яким Приватному акціонерному товариству РММ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 4957,59грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем в судовому засіданні не доведено, що оскаржувана вимога прийнята законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, відповідно до вимог ст.94 КАС України суд присуджує Приватному акціонерному товариству РММ 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім гривень)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства РММ до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 15 вересня 2016 року №/13227/52/05-15-12-03-13-3 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 15.09.2016 №/13227/52/05-15-12-03-13-3 форми «Ш», яким Приватному акціонерному товариству РММ визначено податкове зобовязання зі сплати штрафних санкцій з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 4957,59грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства РММ 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім гривень)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 21 квітня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27 квітня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.