Справа № 607/1165/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року № 876/3822/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з врахуванням уточненого адміністративного позову від 02.02.2017 року, просив визнати дії відповідача - Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області неправомірними та зобов'язати відповідача прийняти документи у ОСОБА_1 - довіреної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області постановою від 23 лютого 2017 року позов задовольнив та визнав неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у прийняті заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення виплати пенсії, через їх представника по довіреності - ОСОБА_1 .

Також суд зобов'язав Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області прийняти заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення виплати пенсії, через їх представника по довіреності - ОСОБА_1 .

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Таким чином, для продовження виплати пенсії по довіреності пенсіонер подає заяву про виплату пенсії згідно із додатком 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особисто або його законний представник.

Окрім того, згідно з пунктом 17 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, орган Пенсійного фонду щороку забезпечує ідентифікацію та верифікацію особи шляхом обов'язкового пред'явлення одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з'ясування місця її проживання.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В удовому засіданні апеляційного суду позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, що відповідно до приписів ч.4 ст. 196 КАС України не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є громадянами України, пенсіонерами та знаходяться на обліку в Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області як одержувачі пенсії.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають на території Сполучених Штатів Америки та згідно довіреностей №570/4-0303 від 04.06.2014р. та №570/4-0301 від 04.06.2014р., чинних до 04.06.2019р., посвідчених консулом Генерального консульства України в м. Чикаго, США доручили ОСОБА_1 бути їх представником в усіх органах державної влади, установах, підприємствах та організація незалежно від їх підпорядкування та форм власності, при вирішенні будь-яких питань, що їх стосуються в тому числі і отримання грошей.

Згідно заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підписаних ними особисто та завірених 12.10.2016 року нотаріусом штату Вісконсін, США, адресованих начальнику Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, заявники просять поновити виплату їх пенсії за довіреністю №570/4-0303 від 04.06.2014 р. та №570/4-0301 від 04.06.2014р. на період з 01.09.2016р. по 31.08.2017р..

23.11.2016 року ОСОБА_1 подав до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області письмову заяву про поновлення та виплату пенсій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за довіреністю.

Однак, листом від 05.12.2016 року №15830/04, який позивач отримав наручно 23.12.2016 року, відповідач повідомив, що відповідно до п.2ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності, заява про поновлення та виплату пенсій за довіреністю термін дії якої більше одного року подається пенсіонером особисто за місцем перебування на обліку, як одержувача пенсії через кожний рік дії такої довіреності.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.12.2016 року вбачається, що згідно з пунктом 17 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662, яка набула чинності 05.10.2016), якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, орган Пенсійного фонду щороку забезпечує ідентифікацію та верифікацію особи шляхом обов'язкового пред'явлення одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з'ясування місця її проживання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у прийнятті документів для поновлення пенсії через представника по довіреності є протиправною, оскільки така суперечить чинному законодавству і порушують право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на пенсійне забезпечення

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є правильними.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч.1 ст.47 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч.2 цієї статті, пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Відповідно до п.п.1.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005р., заява про поновлення виплати пенсії, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Згідно з п. 14 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999 року № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662, яка набула чинності 05.10.2016, якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються з поточного рахунка більше як один рік уповноважений банк зобов'язаний повідомити про це відповідний орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач пенсії та грошової допомоги - подати нову заяву в орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення у порядку, визначеному в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем пенсій та грошової допомоги цієї умови орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення припиняє перерахування відповідно пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку і здійснює виплату через підприємство поштового зв'язку за місцем проживання одержувача в установленому порядку.

Судом першої інстанції встановлено та підтвердив позивач в судовому засіданні, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через свого представника по довіреності - ОСОБА_1 передали відповідачу нотаріально посвідчену заяву від 12.10.2016р, в якій просили поновити виплату пенсії їх представнику за довіреністю, виданою на його ім'я.

Копією довіреностей №570/4-0303 від 04.06.2014р. та №570/4-0301 від 04.06.2014р., виданих ОСОБА_1, чинних до 04.06.2019р., посвідчених консулом Генерального консульства України в м. Чикаго, США, підтверджено його право бути представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в усіх органах державної влади, установах, підприємствах та організація незалежно від їх підпорядкування та форм власності, при вирішенні будь-яких питань, що їх стосуються в тому числі і отримання грошей.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправної відмови Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у прийняті заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення виплати пенсії через їх представника по довіреності - ОСОБА_1 .

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність оскарженого судового рішення нормам матеріального та процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями ч.3 ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року у справі № 607/1165/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

М.А. Пліш

Ухвала в повному обсязі складена 26 квітня 2017 року.