Справа № 814/2/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2017 р. Справа № 814/2/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовомОСОБА_1,
доУправління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, Миколаївськлшл слідчого ізолятора,
треті особи за участю: позивача: ОСОБА_1 представників відповідачів: Петрухін Д.А., Маврродій А.А. третя особа: не з'явивсяОСОБА_4,
провизнання протиправним дії та зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області та Миколаївського слідчого ізолятору з позовними вимогами: визнати протиправними дії суб'єктів владних повноважень та зобов'язати надати йому можливість користуватись мобільним телефоном з доступом до мережі Інтернет, ноутбуком з доступом до мережі Інтернет та аксесуарами до нього (принтером, навушниками, СD-дисками, флеш-картами, та інше), мультиваркою та столовим приладдям (ніж, виделка, ложка, миска, тарілка, інші, виготовлені з металу та кераміки); приймати від своїх родичів сирі крупи, які потребують термічної обробки, лікарські вироби, свіжоморожену рибу, сирі яйця, свіжу картоплю та страви домашнього приготування; перенести холодильник в камеру; прийняти від родичів ортопедичний матрац з пружинним блоком, дерев'яною підставкою та ручний годинник; зняти спеціальні навесні замки з дверей камери № 216, а також користуватись наведеними приладами у місцях попереднього ув'язнення.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що Законом України «Про попереднє ув'язнення» не встановлено заборон на користування зазначеними приладами, а діючі нормативно-правові акти Міністерства юстиції України з цього приводу не можуть встановлювати обмеження для реалізації громадянами своїх прав, оскільки виключено законами відповідно до ст.92 Конституції України визначаються права та свободи людини і громадянина.

ОСОБА_1 зазначив, що він має хронічне захворювання, свого часу лікарями йому було призначено харчування за дієтою №15, але та їжа, яку готують у столовій слідчого ізолятора не влаштовує його своєї енергетичної цінністю, оскільки за дієтою йому потрібна їжа з більшим вмістом білка та ін. Саме для цього він звертався до відповідачів щодо забезпечення йому можливості встановлення у камері мультиварки, холодильника, столовими приладами та ін., а також надати дозвіл на отримання від родичів сирі крупи, які потребують термічної обробки, лікарські вироби, свіжоморожену рибу, сирі яйця, свіжу картоплю та страви домашнього приготування, але йому безпідставно відмовляють в цьому.

Також важливою підставою для забезпечення позивача зазначеними продуктами є необхідність дотримання християнських постів.

На думку позивача, позбавлення його користування комп'ютером, мобільним телефоном, інтернетом, позбавляє його можливості спілкування з рідними, близькими, що порушує його права як громадянина, гарантовані Конституцією України. Крім того, це порушує його права на захист, оскільки він не має можливості прослуховувати диски з судових засідань, готувати клопотання, запити та письмові пояснення. Відсутність доступу до інтернету обмежує його права на вивчення нормативно-правових актів.

Окрім цього, рішення про заборону прийняти ортопедичний матрац з пружиним блоком взагалі не є обґрунтованим, оскільки зазначений предмет відсутній у будь-яких переліках заборонених до використання ув'язненим.

Обладнання спеціальними замками дверей камери порушує його права, оскільки ключи від зазначених замків знаходяться лише у черговій частині і тільки черговий має право їх відчиняти. Таке становище заважає позивачу протягом дня виходить з камери до холодильнику, отримувати їжу, ліки, пошту, передачі від родичів та ін.

Відповідачі позов не визнали, свої заперечення обґрунтували тим, що відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної виконавчої служби України затвердженого наказом Міністерства юстиції України №460/5 від 18.03.13 зазначені продукти та предмети, про які йдеться у позові забороняється передавати ув'язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі. Наявність замків на дверях камери №216, де утримується ув'язнений ОСОБА_1 є додатковим заходом, який спрямований на забезпечення його особистої безпеки на підставі постанови начальника слідчого ізолятора у зв'язку з існуванням реального загрози життю та здоров'ю ОСОБА_1 з боку інших ув'язнених.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинувачений у скоєні злочинів ст.ст.187 ч.4, 263 ч.1, 342, 176 ч.3, 289 ч.2 КК України з 05.10.15 тримається під вартою у Миколаївському слідчому ізоляторі.

Протягом цього строку ОСОБА_1 неодноразово звертався до керівництва слідчого ізолятора з приводу отримання дозволу на передачу йому від родичів: мобільного телефону з доступом до мережі Інтернет, ноутбуку з доступом до мережі Інтернет та аксесуарами до нього (принтером, навушниками, СD-дисками, флеш-картами, та інше), мультиваркою та столовим приладдям (ніж, виделка, ложка, миска, тарілка, інші, виготовлені з металу та кераміки); сирі крупи, які потребують термічної обробки, лікарські вироби, свіжоморожену рибу, сирі яйця, свіжу картоплю та страви домашнього приготування, ортопедичний матрац з пружинним блоком, дерев'яною підставкою та ручний годинник.

На всі ці неодноразові звернення позивач отримував відмови від відповідачів.

Крім того, протягом утримання ОСОБА_1 під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі, під час обшуків в його камері, а також огляду посилок, які надходили від родичів позивача, було вилучено два мобільних телефони «Samsung», два мобільних телефони «Nokia», ноутбук «Lenovo», навушники, матрац «Intex» та ін.

24.05.16 ув'язнений ОСОБА_1 був переведений в камеру №216, де тримається на одинці на підставі постанови начальника Миколаївського слідчого ізолятору «Про переведення в одиночну камеру», у зв'язку з існуванням реальної загрози життю та здоров'ю ОСОБА_1 з боку інших ув'язнених.

На дверях одиночної камери №216 відповідачами були встановлені додаткові замки.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про попереднє ув'язнення» особи, які перебувають у місцях попереднього ув'язнення, мають обов'язки і права, встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.7 Закону режим у місцях попереднього ув'язнення, тобто порядок і умови тримання осіб, взятих під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув'язнення, встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами.

Основними вимогами режиму в місцях попереднього ув'язнення є ізоляція осіб, взятих під варту, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

Особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов'язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім'я, підлягають огляду, а листування - перегляду.

Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув'язнення.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону перелік продуктів харчування і предметів першої необхідності, які забороняється передавати особам, взятим під варту, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Відповідно до ст.11 Закону, особам, взятим під варту, надаються безплатно за єдиними нормами, встановленими Кабінетом Міністрів України, харчування, індивідуальне спальне місце, постільні речі та інші види матеріально-побутового забезпечення. В необхідних випадках їм видається одяг і взуття встановленого зразка.

Відповідно до п.4.5 розділу І Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, які затверджені наказом Міністерства юстиції №460/5 від 18.03.13 перелік продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув'язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі:

- продукти харчування виготовлені в домашніх умовах, готові страви, продукти, що потребують додаткового приготування шляхом термічної обробки, продукти, які швидко псуються і потребують зберігання у спеціальних умовах, а також дріжджі;

- наручні та кишенькові годинники;

- будь-яка теле-, радіо-, аудіо- та відеоапаратура, аудіо-, відеокасети, CD та DVD диски (за винятком телевізора - один на камеру);

- радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, комунікатори, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв'язку, пейджери, роутери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади та гарнітура до них;

- комп'ютерна техніка (за винятком комп'ютерної техніки, що встановлена у класах та використовується у навчальному процесі), ігрові консолі та приставки, портативні відеоігри, батарейки та зарядні пристрої до них;

- будь-які меблі та предмети побуту, крім установлених у камері;

- будь-яка побутова, електрична та електромеханічна техніка (електричні плитки, кип'ятильники, пароварки тощо), крім електрочайника промислового виготовлення;

- вироби та посуд з фарфору, скла, кераміки, металу та нержавіючої сталі, у тому числі каструлі, сковорідки, казанки, ложки, виделки, кружки, тарілки тощо;

- будь-які колючо-ріжучі предмети, ножі, сокири, молотки, ножівкові полотна та будь-які інші будівельні інструменти та матеріали.

Таким чином, всі предмети, про які йде мова у позові ОСОБА_1, входять до переліку продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув'язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі.

За таких обставин відповідачі правомірно відмовляли ОСОБА_1 у наданні зазначених предметів, а також вилучали у нього їх при обшуках камери.

Враховуючи, що п.4.5 Правил забороняє користуватися ув'язненим будь-якими меблями та предметами побуту, крім установлених у камері, зазначена заборона стосується і переміщення до камери холодильника та ортопедичного матрацу.

При цьому, суд звертає увагу, що Закон України «Про попереднє ув'язнення» дійсно не встановлює зазначеного переліку, але ч.5 ст.9 цього Закону делегує це право безпосередньо центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, тобто Міністерству юстиції України.

Визначення переліку продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув'язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі, є питанням дотримання режиму у установах для попереднього ув'язнення, а не питанням прав, свобод людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, а тому визначення цього переліку наказом Міністерства юстиції України, а не Законом, не суперечить ст.92 Конституції України.

Відповідно до п.1.9 розділу ІІІ Правил, у разі підтвердження інформації про реальну загрозу життю і здоров'ю ув'язненого чи засудженого, з метою збереження даних досудового розслідування, захисту від можливих посягань та запобігання вчиненню ним нового злочину або за наявності на те медичних підстав, за вмотивованою постановою про переведення ув'язненого (засудженого) в одиночну камеру, санкціонованою прокурором, він може триматися в одиночній камері.

Відповідно до п.2.4 розділу ІІІ Правил одиночні камери забезпечуються інвентарем та іншими предметами за нормами, установленими законодавством. Двері одиночних камер обладнуються механічними замками спеціального типу, а за потреби - також електромеханічними, дозвіл на відкриття яких можливо отримати тільки з чергової частини СІЗО.

Таким чином, встановлення на камері, в якій утримується позивач, додаткового замку, дозвіл на відкриття якого можливо отримати тільки з чергової частини СІЗО, повністю відповідає вимогам п.2.4 Правил, а тому є правомірним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та необхідності відмовити в задоволенні позову повністю.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 24.04.17

Суддя В.В. Біоносенко