Справа № 489/1266/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 р.м. ОдесаСправа № 489/1266/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 26.12.2016 року №332 у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування обставин справи, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та справу направити на продовження розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено десятиденний термін звернення до суду із цим позовом, визначений ст. 289 КУпАП України, та з матеріалів справи не вбачається підстав для визнання причин пропуску цього строку поважними, що відповідно до приписів ст. 100 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч. 3 вказаної статті КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеному адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Отже, визначальним у значенні наведених норм є встановлення судом питання врегулювання спірних правовідносин спеціальними нормами законодавства.

Так, порядок провадження у справах про адміністративне правопорушення, в тому числі і порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, врегульований у Розділі ІV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вірно встановив суд першої інстанції оскаржувану постанову №332 у справі про адміністративне правопорушення Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області складено 26.12.2016 року, проте із позовом позивач звернувся 14.03.2017 року, тобто із пропуском десятиденного терміну для її оскарження.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено відсутність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду, а також відсутність відповідних обставин, що вплинули на пропуск строку звернення до суду, оскільки фактично вони не зазначаються позивачем та не вбачаються зі змісту позову та доданих до нього матеріалів.

Так, судом першої надано вірну правову оцінку доводам позивача про те, що строк звернення до суду пропущено через оскарження цієї постанови до контролюючого органу.

Водночас, зі змісту відповідної скарги позивача вбачається, що предметом її розгляду була протиправність постанови Управління від 26.12.2016 року №142/1014-9222-16 та припис від 14.12.2016 року №188, які не є предметом оскарження за цим позовом, а отже результати їх перегляду в адміністративному порядку ніяким чином не впливають на строк звернення із цим позовом та на поважність притичин пропуску строку із позовом в цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналіз наведених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС.

Обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною або встановлюються судом на підставі позовної заяви та доданих до неї документів.

Враховуючи, що позивачем не наводяться та зі змісту позовної заяви і доданих до неї матеріалів справи не вбачаються поважні причини пропуску строку звернення із цим позовом, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що зазначені обставини позбавляють суд можливості застосувати приписи ст. 100 КАС України в частині визнання причин пропуску строку поважними.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення адміністративного позову без розгляду за відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення поважними.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1