Справа № 804/672/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 липня 2016 р. Справа № 804/672/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства ОСОБА_2, ІНК до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови та вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2016 року Приватне акціонерне товариство ОСОБА_2, ІНК звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з вимогами:

- визнати виконавчі дії державного виконавця Данченка О.М. Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції неправомірними щодо постанови про накладення штрафу від 15.01.2016 р. (ВП 48765475) неправомірними;

- скасувати постанову Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про накладення штрафу від 15.01.2016 р. (ВП 48765475);

- скасувати вимогу Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про надання документів від 17.12.2015 р.

Позивачем до суду подано клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності представника в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та наявність клопотання від позивача про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ від 28.07.2015 р. по справі №904/5184/15 про стягнення з ПрАТ ОСОБА_2, ІНК суми боргу 664262,77 грн. та судового збору.

На виконанні у Бабушкінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №49694389 про стягнення з ПрАТ ОСОБА_2, ІНК суми заборгованості в загальному розмірі 4182381 грн., у тому числі за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2015 р. по справі №904/5184/15.

У вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 вчинено виконавчі дії, а саме направлено вимогу від 17.12.2015 р. №0314/21708/7 про надання документів, необхідних для виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ПрАТ ОСОБА_2, ІНК. Вказану вимогу необхідно виконати в 3-х денний строк з моменту отримання вимоги державного виконавця.

Вказана вимога отримана ПрАТ ОСОБА_2, ІНК 24.12.2015 р., що підтверджено вхідним штампом про отримання.

Розглядаючи заявлений спір, суд виходить із того, що процесуальні відносини, пов'язані з оскарженням рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, одночасно регулюються процесуальним законодавством різних судових юрисдикцій, зокрема, нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 за № 606-XIV передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи судові накази.

Згідно приписів ч. 4 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження - рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У пункті 2 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби (зі змінами та доповненнями) вказано, що Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України Про виконавче провадження, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

У розумінні статті 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Крім того, п.3 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби (зі змінами та доповненнями) визначено, що Юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України Про виконавче провадження.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як зазначалось вище, виконавчий документ, а саме судовий наказ №904/5184/15 був виданий 28.07.2015 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ПрАТ "ОСОБА_2, ІНК" суми боргу 664262,77 грн. та судового збору.

Таким чином, у даному випадку законом встановлено інший порядок судового оскарження дій та рішень органів державної виконавчої служби відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки процес виконання судових рішень нерозривно пов'язаний зі справами, у яких суд надав захист, тому дана позовна заява підсудна суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №804/672/16 за позовом Приватного акціонерного товариства ОСОБА_2, ІНК до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови та вимоги - закрити.

Розяснити позивачу, що заявлений спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Додатково роз'яснити, що повторне звернення тієї ж самої особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1