Справа № 825/268/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/268/17 Головуючий у 1-й інстанції: Д`яков В.І. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А
19 квітня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,
суддів: Бєлової Л.В.,
Епель О.В.,
при секретарі: Вітковській К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив:
- поновити його на посаді молодшого інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б) з 11.01.2017 та допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення на посаді;
- стягнути на користь позивача з Чернігівського прикордонного загону середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 11.01.2017 по день прийняття судового рішення;
- зобов`язати Чернігівський прикордонний загін подати звіт про виконання постанови суду у частині, в якій її допущено до негайного виконання, протягом трьох робочих днів після отримання її копії.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у даному випадку відсутній критерій системності порушення статутних правил несення служби з його боку, а тому його звільнення є протиправним.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу за контрактом на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії рульового 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.01.17 №7-ос «По особовому складу» згідно пункту «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» молодшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та припинено (розірвано) контракт.
Підставою для видачі вказаного наказу слугувало подання до звільнення начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б) від 08.12.2016 та рішення виїзної атестаційної комісії ПнРУ ДПСУ, оформлене протоколом від 10.12.2016 № 48.
Наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 08.02.17 №39ос «По особовому складу», молодший сержант ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.
Вважаючи своє звільнення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при винесені оскаржуваного наказу про звільнення позивача з військової служби за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, відповідачем було повністю дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення та враховано характер і обставини вчинення правопорушення, його наслідки та попередня поведінка військовослужбовця.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 якого військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки встановлено цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції, та повноваження відповідно до Конституції України визначено Законом України «Про Державну прикордонну службу України».
Відповідно до ст.10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю.
При цьому загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV(зі змінами та доповненнями), дія якого, у тому числі, поширюється на Державну прикордонну службу України.
Згідно з преамбулою, Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України, війська Цивільної оборони України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.
Статтями 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, (далі-Дисциплінарний статут).
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до статті 51 Дисциплінарного статуту на сержантів (старшин) військової служби за контрактом, можуть бути накладені такі стягнення: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження у військовому званні на один ступінь; пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; позбавлення сержантського (старшинського) звання; звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.
Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту).
Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у розумінні вищеокреслених норм спеціального законодавства з питань проходження військової служби, під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили. Систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією із сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались декілька разів протягом останнього року служби.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування (ч. 1 ст. 84 Дисциплінарного статуту), тобто призначення службового розслідування це право керівника, а не обов`язок.
Згідно абз. 2 статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення оголошується сержантам (старшинам) - особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин). Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.
Порядок проходження військової служби за контрактом також визначений розділом ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 (зі змінами та доповненнями), згідно з пунктом 2.12 якої контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених пунктом 35 Положення.
За умовами п.п. 1 п. 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (зі змінами та доповненнями) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами а, б, в, г, е, є, ж, и, і, ї, й та л частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, згідно із пунктом и у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Відповідно до п. 284 Положення про проходження військової служби громадянами України в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою для видання наказу про звільнення позивача від 10.01.2017 №7-ос стали накази Чернігівського прикордонного загону від 06.04.2016 № 159-КП, від 27.04.2016 №201-КП, від 03.06.2016 №259-КП та від 30.06.2016 №298-КП, яким до позивача застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді «догани» та «суворої догани».
Крім того, наказом Чернігівського прикордонного загону від 06.04.2016 №159-КП «Про результати службового розслідування», за невиконання вимог пункту 5.1.1 розділу 5 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Нові Яриловичі», що затверджена наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.07.2014 №89-ОД та наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 09.07.2010 №525 «Про затвердження відомчих стандартів культури прикордонного контролю» ОСОБА_2 оголошено «сувору догану».
Вказані накази були доведені до відома позивача під підпис та телефонограмою.
Відповідно до вимог ст. 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладання дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Проте, позивач після ознайомлення з вказаними наказами не оскаржував їх.
В подальшому, за результатами засідання атестаційної комісії Чернігівського прикордонного загону членами комісії було вирішено клопотати перед начальником загону про попередження щодо звільнення ОСОБА_2 з військової служби, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
08 Грудня 2016 року начальником Чернігівського прикордонного загону було винесено попередження про дострокове розірвання контракту з ініціативи командування з молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії рульовим 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б) молодшим сержантом ОСОБА_1 .
Відповідно до акту від 08.12.2016 позивач відмовився від підпису та отримання письмового попередження про звільнення.
Того ж дня, начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б) було винесено подання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас згідно пункту и (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
З поданням про звільнення позивач був ознайомлений 08.12.2016, що підтверджено особистим підписом.
Стосовно посилань апелянта на окремі порушення встановленої процедури прийняття оскаржуваного наказу, колегія суддів не вважає їх такими, що спростовують висновки суду першої інстанції та можуть бути підставою для визнання наказу протиправним.
Крім того, колегія суддів враховує, що при винесені оскаржуваного наказу про звільнення позивача з військової служби за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, відповідачем було повністю дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення, та враховано характер і обставини вчинення правопорушення, його наслідки та попередня поведінка військовослужбовця.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та, як наслідок, відсутність правих підстав до їх задоволення.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 24 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Бєлова Л.В.

Епель О.В.