Справа № 751/1361/17
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/1361/17
Провадження №2-а/751/133/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.,

при секретарі Дасюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства оборони України від 13.01.2017 року, протоколу №1 в частині повернення на доопрацювання документів щодо виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де проводились бойові дії; зобов`язання Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому пп.6 п.1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, в редакції закону з 01.01.2014 року та перерахувати на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 суму одноразової грошової допомоги, як інваліду війни ІІІ групи, для подальшої виплати; зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат виплатити йому одноразову грошову допомогу, як інваліду війни ІІІ групи, у вищезазначеному розмірі (а.с.1-3).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 1984 - 1986 роки він проходив військову службу в прикордонних військах КДБ СРСР та брав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, під час яких отримав поранення, контузію головного мозку, внаслідок чого йому встановлено ІІІ групу інвалідності. Позивач стверджує, що має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Зазначає, що звертався до відповідача з приводу виплати йому даної допомоги. Однак, отримав відмову, яку оскаржив до суду. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року, залишеної ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 року, визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги. Після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги Міністерство оборони України прийняло рішення від 13.01.2017 року про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 . Вказує, що дане рішення є неправомірним, так як, для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги ним було надано всі необхідні документи, які не спростовані в протоколі від 13.01.2017 року. Також, саме Міністерство оборони України є головним розпорядником коштів і саме на нього покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги. Вважає, що діями відповідача порушені його права щодо нарахування та отримання одноразової грошової допомоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, одночасно просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заперечення (а.с.66-70), відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову та перенести розгляд справи.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заперечення (а.с.51-52), відповідно до яких зазначає, що вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 є безпідставними, а тому просив відмовити у задоволенні позову до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах, оскільки відсутні докази, що підтве6рджують поважність неявки в судове засідання представника відповідача Міністерства оборони України .

Відповідно до ч. 1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року у справі №825/444/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, яка набрала законної сили (а.с.13-21), відносно позивача були встановлені обставини того, що в період з 01.10.1985 по 01.04.1986 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Прикордонних військ КДБ СРСР та 07.12.1986 звільнений з військової служби, згідно наказу Міністра оборони СРСР від 27.09.1986 №205, що підтверджується копією військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 26.10.1984 (а.с.4).

Згідно копії витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 1012 від 09.04.2014 року мінно-вибухова травма, контузія головного мозку і захворювання пов`язані з виконанням ОСОБА_1 обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.5).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 004248 від 10.09.2014 року, з 23.07.2014 до 01.10.2015 ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (вперше) (а.с.6).

Вищезазначеною постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами (а.с.13-17).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 року дана постанова залишена без змін (а.с.18-21).

В той же час позивач звертався до Державної прикордонної служби України з вимогою про розгляд питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності (а.с.10).

Листом від 12.08.2015 року Державна прикордонна служба України проінформувала ОСОБА_1 про те, що він був призваний та звільнявся з військової служби наказами Міністерства оборони СРСР, а також, що ДПС України не є правонаступником Прикордонних військ КДБ СРСР, йому рекомендовано звернутися за призначенням одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України (а.с.11).

На виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року, Міністерство оборони України розглянуло питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Як вбачається із протоколу №3 від 13.01.2017 року комісія прийшла до висновку про необхідність повернення документів на доопрацювання (а.с.23). Підставами повернення зазначено, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають здійснюватися Державною прикордонною службою України. Також зазначено, що заявником не подано документів про обставини поранення.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців»).

Згідно з п. 4 ч.2 ст. 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-2 Закону у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи одноразова грошова допомога виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві № 975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВА №004248 підтверджується, що ОСОБА_1 вперше призначено інвалідність ІІІ групи, дата огляду 10.09.2014 року, причина інвалідності: поранення, МВТ, контузія головного мозку і захворювання, так пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Доводи Міністерства оборони України про те, що позивачем не надано копій документів, підтверджуючих причини і обставини поранення, суд вважає необґрунтованими, оскільки правовою підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги в порядку ст.ст. 16, 16-2 Закону №2011-ХІІ та Порядком №975 є відповідний висновок МСЕК, який подавався позивачем і є в матеріалах справи.

Крім того, згідно пункту 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 №10224-ХІ "Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ" прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п.1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 "Про військові формування на Україні", Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про правонаступництво України", органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у Збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 року №975, суд приходить до висновку про те, що обов`язок призначати та виплачувати позивачу одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням йому IІІ групи інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. (Правова позиція наведена в постановах Верховного суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14).

Судом встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду III групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, тому належним способом захисту в даному випадку є визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства оборони України від 13.01.2017 року №1, зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Однак, позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки Чернігівським обласним військовим комісаріатом, у відповідності до Порядку № 975, було виконано свій обов`язок щодо направлення документів позивача до Міністерства оборони України (документи отримано Департаментом фінансів Міністерства оборони України), що підтверджується листом військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату О.В.Криворучко від 04.01.2017 №5/29с, наявного у матеріалах справи (а.с.53).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 11,69-71, 86, 99, 158-163, 254 КАС України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 13.01.2017 року №1 в частині повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги інваліду ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії у розмірі 150 кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Маслюк