Справа № 800/143/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 квітня 2017 року м. Київ справа № 800/143/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Бившева Л.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України, треті особи: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_3 про визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 (далі - позивач) 11 квітня 2017 року (згідно зі штампом поштового конверту) звернулася до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з позовом до Верховної Ради України, Президента України, треті особи: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_3, в якому просить:

- визнати пенсійну реформу незаконною повністю або в окремій її частині що стосується збільшення пенсійного віку для жінок 55 років;

- скасувати пенсійну реформу уряду втікачів ОСОБА_4 - ОСОБА_5, за яку проголосували народні депутати Верховної Ради України та Президент України, як таку, що порушила пряме конституційне право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком в 55 років і за вислугу років;

- визнати дії Верховної Ради України і Президента України протиправними;

- зобов'язати Верховну Раду України і Президента України вчинити певні дії і поновити права і законні інтереси громадянки України ОСОБА_1, жінки 55 років, щодо права на пенсію за віком в 55 років (провести розрахунок і виплатити невиплаченої пенсії в розмірі 90845,72грн. за 2015 - 2017 роки, гарантовані Законом України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", Кодексом законів про працю України, статтями 22, 24, 46, 48 Конституції України);

- стягнути з відповідачів солідарно судові витрати, матеріальну і моральну шкоду, понесені ОСОБА_1

За змістом частин 1, 4 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі обумовлено, зокрема, відповідністю позовної заяви вимогам ст. 106 цього Кодексу та строками її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Перевіривши матеріали позовної заяви на предмет її відповідності вимогам статей 105, 106, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються, окрім іншого, зміст позовних вимог згідно з частинами 4 і 5 ст. 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У позовній заяві позивачем не зазначено, які саме дії відповідачів при здійсненні владно-управлінських функцій спричинили порушення її прав у публічно-правових відносинах. Зокрема, у позовній заяві не наведено обставини на обґрунтування вимог позивач щодо протиправних дій відповідачів при здійсненні ним владних управлінських функцій та наявність порушень її законних прав, свобод чи інтересів, та не зазначено у чому саме полягають протиправні дії відповідачів з наведенням правового обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Тобто, при оскарженні рішення суб'єкта владних повноважень особа має право також заявити і вимоги про відшкодування шкоди, завданої цим рішенням. Відповідно коли у своїх позовних вимогах позивач не просить скасувати будь-яке рішення суб'єкта владних повноважень (визнати його дії чи бездіяльність неправомірною тощо), такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заявляючи вимоги про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат, матеріальної і моральної шкоди, понесені позивачем, ОСОБА_1 не зазначає суми такого відшкодування та не наводить обставин, за яких виникли такі збитки, з наданням відповідних доказів.

Також, ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору" від 06.12.2016 № 1774-VIII (редакція діє з 01.01.2017), за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається у разі необхідності клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на те, що позов подано Первинною профспілковою організацією "Львівського обласного медичного інформаційно - аналітичного центру", та з огляду на положеннями ст. 256 Кодексу законів про працю України та ст. 1 Закону України "Про судовий збір" просить судовий збір не стягувати.

Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору, серед яких органи профспілкові організації відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначено тільки одну підставу для звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати - майновий стан сторони.

Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про поганий майновий стан.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим.

Окрім того, позивач всупереч вимогам ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви не додав копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно привести позовні вимоги у відповідність до положень ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: зазначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; обставини щодо дійсного (фактичного) порушення відповідачами її прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, вказавши, які конкретні права як суб'єкта правовідносин порушені, у яких виник спір; надати докази на підтвердження викладених обставин; надати копії документів, що приєднуються до позовної заяви, перелік яких наведено в такій заяві, та документ про сплату судового збору або документ про звільнення від його сплати.

У випадку неусунення вказаних недоліків адміністративного позову у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута з підстав, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 105, 106, 108, 160, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України, треті особи: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_3 про визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити дії залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків позовної заяви до 05 травня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, встановлені статями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Бившева