Справа № 826/18585/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області до Публічного акціонерного товариства «Завод «Будмаш» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Прилуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Завод «Будмаш» про стягнення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючого такого платника в сумі 317 925,38 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнути з рахунків ПАТ «Завод «Будмаш» відкритих у наступних банках: Національний банк України МФО 300001, рахунок 5169, валюта українська гривня; ЧОД АТ «Райффайз.Банк Аваль» м. Чернігів МФО 353348, рахунок 26039491, валюта російський рубль; ЧОД АТ «Райффайз.Банк Аваль» м. Чернігів МФО 353348, рахунок 26039491, валюта Євро; Чернігівське обласне СТОЩАД м. Чернігів МФО 353553, рахунок 16,валюта українська гривня; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 3170, валюта російський рубль; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 2170 валюта Євро; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 1170 валюта долар США; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 0170 валюта українська гривня; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 7372, валюта українська гривня; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 3170, валюта українська гривня; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 2157, валюта українська гривня; Чернігів. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Чернігів МФО 353586, рахунок 0170, валюта українська гривня; ЧОД АТ «Райффайз.Банк Аваль» м. Чернігів МФО 353348, рахунок 5, валюта українська гривня; ЧОД АТ «Райффайз.Банк Аваль» м. Чернігів МФО 353348, рахунок 8, валюта українська гривня; ЧОД АТ «Райффайз.Банк Аваль» м. Чернігів МФО 353348, рахунок 7, валюта долар США та зарахувати на наступні рахунки: земельний податок з юридичних осіб в сумі 251963,82 грн на р/р 0006 отримувач Прилуцьке УК/м. Прилуки/18010500 МФО 853592, код банку 37984681; орендна плата з юридичних осіб в сумі 54 873,04 грн на р/р 0006 отримувач Прилуцьке УК/м. Прилуки/11021000 МФО 853592 код банку 37984681.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Прилуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29 червня 1994 року зареєстровано в якості юридичної особи Публічне акціонерне товариство «Завод «Будмаш», яке перебуває на обліку як платник податків в Прилуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Станом на момент звернення до суду з вищевказаним позовом, згідно інтегрованих карток платника, на особовому рахунку відповідача рахувалася заборгованість по земельному податку з юридичних осіб та орендній платі з юридичних осіб в загальній сумі 317 925,38 грн.

Так, податковий борг ПАТ «Завод «Будмаш» по земельному податку в сумі 262 790,40 грн. виник на підставі податкового розрахунку від 02.02.2016р. за період червень-жовтень 2016 року в сумі 251 190,70 грн., пені в сумі 773,12 грн. та податкового повідомлення-рішення від 20.09.2016р. № на суму 10 826,58 грн.

Крім того, податковий борг ПАТ «Завод «Будмаш» по орендній платі з юридичних осіб виник на підставі податкового розрахунку від 02.02.2016р. за період червень-жовтень 2016 року на загальну суму 54 860 грн., пені в сумі 13,04 грн., податкового повідомлення-рішення від 20.09.2016р. № на загальну суму 261,94 грн.

Вважаючи, що відповідач має непогашений податковий борг у сумі 317 925,38 грн., позивач звернувся з до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В силу пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, доказів сплати вказаних вище самостійно визначених податкових зобов'язань відповідачем не надано.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 01.02.2016р. податковим органом було прийнято податкову вимогу № 57-23 на суму 34 123,91 грн. Оскільки, податковий борг відповідача не переривався та не погашено в повному обсязі, нові вимоги прийняттю не підлягали.

Однак, відповідачем не надано доказів на спростування вищенаведених доводів податкового органу, в тому числі, доказів погашення податкового боргу, а відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з рахунків ПАТ «Завод «Будмаш» земельного податку з юридичних осіб в сумі 251 963,82 грн. та орендної плати з юридичних осіб в сумі 54 873,04 грн.

Щодо заборгованості ПАТ «Завод «Будмаш», яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.09.2016р. № на суму 10 826,58 грн. та № на суму 261,94 грн., суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, виходив з того, що оскільки встановлений статтею 56 Податкового кодексу України 1095-денний строк оскарження в суді вказаних податкових повідомлень-рішень не сплинув, грошові зобов'язання визначені ними є неузгодженими.

Однак, колегія суддів вважає, що зазначений висновок суду є наслідком неналежного застосування нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, виходячи з наступного.

У статті 14 Податкового кодексу України надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «податковий борг» - це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що на контролюючий орган покладено обов'язок щодо самостійного визначення суми грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі коли платником податків не виконуються умови, визначені пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, нараховані грошові зобов'язання після закінчення десятиденного терміну набувають статусу податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення від 20.09.2016р. № та № відповідачу були вручені посадовій особі ПАТ «Завод «Будмаш» Коротенко Н.М. 20.09.2016р. особисто (а.с.15, 19).

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Із наведеного випливає, що сама лише можливість оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення поза межами граничних строків сплати грошового зобов'язання, не впливає на статус такого грошового зобов'язання як узгодженого.

Разом з тим, в даному випадку відсутні відомості про те, що ПАТ «Завод «Будмаш» зверталось до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 20.09.2016р. № та № та за цим позовом було відкрито провадження у справі.

За змістом статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, у зв'язку з наявною заборгованістю та відповідно до норм ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем було вжито заходів з метою погашення податкового боргу шляхом направлення податкової вимоги від 01.02.2016р. № 57-23. Податкова вимога була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута поштовим відділенням до Прилуцької ОДПІ, у зв'язку із закінченням терміну зберігання 07.03.2016р.

Отже, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкового боргу, не призвели до їх погашення.

Відповідно до статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки ПАТ «Завод «Будмаш» самостійно не сплатило суми грошових зобов'язань, що призвело до утворення податкового боргу, позовні вимоги Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області до Публічного акціонерного товариства «Завод «Будмаш» щодо стягнення з ПАТ «Завод «Будмаш» заборгованості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.09.2016р. № на суму 10 826,58 грн. та № на суму 261,94 грн., підлягають задоволенню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області в частині стягнення з ПАТ «Завод «Будмаш» заборгованості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.09.2016р. № на суму 10 826,58 грн. та № на суму 261,94 грн., а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, в частині стягнення з ПАТ «Завод «Будмаш» заборгованості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.09.2016р. № на суму 10 826,58 грн. та № на суму 261,94 грн.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції частково порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи в частині, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області в частині стягнення з ПАТ «Завод «Будмаш» заборгованості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.09.2016р. № на суму 10 826,58 грн. та № на суму 261,94 грн. з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову в цій частині.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Завод «Будмаш» заборгованості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.09.2016р. № на суму 10 826,58 грн. та № на суму 261,94 грн. - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Адміністративний позов Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області - задовольнити.

Стягнути з рахунків Публічного акціонерного товариства «Завод «Будмаш» та зарахувати на наступні рахунки: земельний податок з юридичних осіб в сумі 10 826,58 грн. на р/р 0006 отримувач Прилуцьке УК /м. Прилуки/18010500 МФО 853592, код банку 37984681; орендна плата з юридичних осіб в сумі 261,94 грн. на р/р 0006 отримувач Прилуцьке УК /м. Прилуки/11021000 МФО 853592, код банку 37984681.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Собків Я.М.
Повний текст постанови виготовлено 26.04.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Собків Я.М.

Беспалов О.О.