Справа № 346/5614/16-а,2-а/346/12/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Справа № 876/3389/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 17.02.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл. про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.10.2016р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому, із урахуванням поданої під час судового розгляду заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління /ОУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України Івано-Франківської обл. щодо перерахунку призначеної йому пенсії від 20 років стажу та її збільшення на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи; зобовязати відповідача донарахувати позивачу до загального трудового стажу період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС (48 днів); зобовязати пенсійний орган призначити йому державну пенсію відповідно до вимог чинного законодавства України не нижче прожиткового рівня для непрацездатних осіб із збільшенням її на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи та виплатити недонараховану суму, починаючи з 03.10.2015р.; звернути постанову суду до негайного виконання в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць (а.с.1-7, 37-40).

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 17.02.2017р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.56-62).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив позивач ОСОБА_2, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення у справі, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.64-65).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час судового розгляду не враховані соціальні права позивача; останній як ліквідатор 2 категорії має право на дві пенсії державну (пільгову по віку з набуттям 50 років) та додаткову за втрату здоровя. Разом з тим, отримувана позивачем основна пенсія не досягає рівня прожиткового мінімуму, також позивачу не виплачується підвищення до пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи.

Окрім цього, під час вирішення спору судом не враховано практику Верховного Суду України по розгляду аналогічної категорії справ.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутній страховий стаж, передбачений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (35 років), через що пенсія за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років йому призначена в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Також відповідачем доведено, що пенсія призначена позивачу з моменту його звернення за такою у встановленому порядку; позивач отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю; через відсутність у позивача необхідного стажу він не має права на збільшення пенсії в порядку ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому судом відхилені інші доводи позивача та вказано на правомірність дій пенсійного органу.

Між тим, на думку колегії суддів, наведені висновки не відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, віднесений до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с.8).

09.09.2013р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії (а.с.52) та згідно рішення відповідача (протокол Коломийського ОУ ПФ України Івано-Франківської обл. № 671 від 16.09.2013р.) йому призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.53).

При цьому, страховий стаж позивача склав 27 років 02 місяці, під час призначення пенсії враховано заробіток позивача 2298 грн. 25 коп. за період роботи з 01.03.1985р. по 28.02.1990р. та період роботи, починаючи з 01.07.2000р.

03.10.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку останній надав відповідь № 187/П-15 від 17.10.2016р. про відсутність підстав для перерахунку пенсії в розмірах, зазначених у зверненні позивача (а.с.9, 10-11).

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.1 ст.55 цього Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, із зменшенням віку на 10 років.

Частиною 2 ст.56 вказаного Закону передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обставини справи свідчать про те, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз ст.56 наведеного Закону вказує про те, що вона визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом України «Про пенсійне забезпечення» не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.7 ст.9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 процент визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абз.1 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за рік.

Оскільки ОСОБА_2 є потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, тому пенсійним органом на момент перерахунку пенсії неправомірно не проведено доплату до пенсії за понаднормативний стаж, при цьому спірну доплату слід було встановити за понаднормативний стаж 20 років.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує позицію Верховного Суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, постанову Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 07.07.2015р. у справі № 21-727а15).

Звідси слідує, що відмова Коломийського ОУ ПФ України Івано-Франківської обл., яка викладена листі № 187/П-15 від 17.10.2016р., в частині проведення перерахунку та виплати пенсії позивача із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років, не ґрунтується на вимогах закону, при цьому відповідача належить зобовязати здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В частині відповідності розміру основної пенсії за віком величині прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», колегія суддів враховує наступне.

Згідно матеріалів справи розмір пенсії позивача на день його звернення до відповідача (03.10.2016р.) відповідно становив 1193 грн. 06 коп., при цьому:

основний розмір пенсії 842 грн. 88 коп.;

додаткова пенсія потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС 170 грн. 82 коп.;

доплата до прожиткового мінімуму 34 грн. 22 коп.;

фіксована сума індексації 145 грн. 14 коп.

Відповідно до ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до п.2 постанови КМ України № 265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач скористався правом на достроковий вихід на пенсію.

Водночас, чинним законодавством в імперативному порядку встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком повинен відповідати розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також колегія суддів не приймає до уваги приписи п.2 постанови КМ України № 265 від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», оскільки такі норми не можуть суперечити ст.46 Конституції України та Законам України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про прожитковий мінімум», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також допущена КМ України невідповідність вимог п.2 згаданої постанови приписам вищевказаних законодавчих актів в частині недосягнення суми 949 грн. рівню прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, нарахування ОСОБА_2 та виплату основної пенсії за віком проведено відповідачем без дотриманням рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не відповідає приписам Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

З наведеного слідує, що відмова Коломийського ОУ ПФ України Івано-Франківської обл., яка викладена листі № 187/П-15 від 17.10.2016р., в частині проведення перерахунку та виплати пенсії позивача не нижче розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не відповідає вимогам закону, при цьому підлягають задоволенню позовні щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_2 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В частині вирішення решти позовних вимог колегія суддів враховує, що позивачу виплачується на підставі постанови КМ України № 1210 від 23.11.2011р. «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 170 грн. 82 коп. Факт призначення такої пенсії також стверджується розпорядженням відповідача № 191401 від 17.10.2016р. (а.с.34).

Стосовно включення до страхового стажу позивача періоду роботи 48 днів слід враховувати, що вказане питання було предметом розгляду засідання комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Протоколом цієї комісії № 32 від 29.09.2010р. враховано роботу позивача у зоні відчуження не менше 5 календарних днів у другій половині 1986 року та визначено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с.35). Оскільки інших доказів більш тривалого перебування в зоні відчуження не представлено, тому відсутні підстави для збільшення страхового стажу. Також доказів оскарження цього рішення позивачем не представлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не убачає правових підстав для задоволення решти позовних вимог.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (25.10.2016р.), пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність обґрунтованих доводів про поважність його пропуску, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для поновлення строку звернення до суду із розглядуваним позовом, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню лише за період, починаючи з 25.04.2016р.

При цьому, позовні вимоги про зобовязання провести перерахунок пенсії та виплату недоотриманих коштів у звязку з проведеним перерахунком за період з 03.10.2015р. до 24.04.2016р. включно належить залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Також спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для її перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого субєкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії, рішення незаконними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, а саме належить визнати протиправною відмову Коломийського ОУ ПФ України Івано-Франківської обл., яка викладена листі № 187/П-15 від 17.10.2016р., в частині проведення перерахунку та виплати пенсії позивача не нижче розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років; зобовязати відповідача здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_2 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 25.04.2016р., а також провести перерахунок пенсії позивача із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25.04.2016р.; здійснити виплату недоотриманих коштів у звязку з проведеним перерахунком з урахуванням виплачених сум пенсії; позовні вимоги про зобовязання провести перерахунок пенсії та виплату недоотриманих коштів у звязку з проведеним перерахунком, за період з 03.10.2015р. до 24.04.2016р. включно слід залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду; решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

При цьому, понесені судові витрати, повязані із розглядом справи, належить віднести за рахунок держави.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову із залишенням частини позовних вимог без розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 17.02.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл., яка викладена листі № 187/П-15 від 17.10.2016р., в частині проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 не нижче розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років.

Зобовязати Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської обл.:

здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_2 у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 25.04.2016р.;

здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25.04.2016р.;

провести виплату недоотриманих коштів у звязку з проведеним перерахунком з урахуванням виплачених сум пенсії.

Позовні вимоги про зобовязання провести перерахунок пенсії та виплату недоотриманих коштів у звязку з проведеним перерахунком, за період з 03.10.2015р. до 24.04.2016р. включно - залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_4