Справа № 489/7721/15-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 квітня 2017 року м. Київ К/800/12770/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за сумлінну працю; зобов'язати здійснити перерахунок пенсії виходячи з 80 % від розміру заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за сумлінну працю, на які нараховано та утримано страхові внески з 31.03.2014.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.02.2016 залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017 позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за сумлінну працю. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 09.11.2015 виходячи з 80 % від розміру заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за сумлінну працю, на які нараховано та утримано страхові внески; здійснити виплату донарахованого розміру пенсії.

У касаційній скарзі Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та нпаравити справу для продовження розгляду судом першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про державну службу». З 31.03.2014 позивачу призначено пенсію за станом здоров'я відповідно до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

09.11.2015 позивач звернувся до відповідача з питанням здійснення донарахування спірних виплат з дати призначення пенсії.

17.11.2015 позивач отримав відмову в перерахунку та виплаті недоотриманої суми пенсії.

11.12.2015 до позивача від відповідача надійшов лист, в якому зазначалось про правомірність нарахування пенсії позивачу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до складу заробітної плати державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судами встановлено, що з довідки від 31.03.2014 вбачається, що позивач отримувала суми матеріальної допомоги за останні 24 місяці своєї роботи, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

За такого, враховуючи викладене, суд вважає, що є визначені законом підстави для перерахунку пенсії позивачу з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за сумлінну працю згідно наданій ним довідки від 31.03.2014.

Слід зазначити, що вимоги позивача про перерахунок і виплату пенсії підлягають задоволенню з моменту звернення до управління з такою заявою про перерахунок, а саме з 09.11.2015.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України

Суддя В.Ф. Мороз