Справа № 215/5304/16-а(2-а/215/47/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2017 рокусправа № 215/5304/16-а провадження №2-а/215/47/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції

на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20 лютого 2017 року по справі №215/5304/16-а(провадження №2-а/215/47/17) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №066485 від 23.09.2016р. по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на необґрунтованість оскарженого рішення, оскільки відповідачем не врахована усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач, порушуючи правила дорожнього руху, діяв у стані крайньої необхідності, у звязку з чим не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення останнім правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 23.09.2016 року інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №066485, згідно з якою позивач 23.09.2016р. о 15-05 год. в місті Кривий Ріг по вул. Руданська 8-ма міська лікарня, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO, державний номер НОМЕР_1, здійснив рух в зону дії дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив Розділ 33 п.3.21 ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної

відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 23.09.2016р. о 15-05 год. в місті Кривий Ріг по вул. Руданська, 8-ма міська лікарня, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO, державний номер НОМЕР_1 здійснив рух в зону дії дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив Розділ 33 п.3.21 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з Розділом 33 ПДР України «Заборонні знаки» - знак 3.21 «В'їзд заборонено» - забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 здійснення руху в зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено» не заперечує, однак вказував на вимушеність таких дій у звязку з крайньою необхідністю, а саме негайною потребою доставити до прийомного відділення лікарні №8 хлопчика ОСОБА_4, семи років, якого покусав бродячий пес.

Вищенаведене підтверджуються наданими позивачем копіями карти звернення за антирабічною допомогою від 23.09.2016р., виписки із медичної картки стаціонарного хворого дитячого травматологічного відділення №9478 ОСОБА_4С, 7 років, поясненнями ОСОБА_5 про те, що на її прохання ОСОБА_3 надав допомогу та доставив її сина до лікарні, оскільки на її виклик швидка допомога виїжджати відмовилась.

Фактично вказані обставини не заперечує і заявник апеляційної скарги, який зазначав про те, що вказані обставини були повідомлені водієм при складанні оскарженої постанови.

Згідно ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки дії позивача були повязані із рятуванням життя дитини/надання невідкладної медичної допомоги, то останній діяв в стані крайньої необхідності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

Між тим, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було враховано, що порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.21 було допущено через крайню необхідність, а саме з метою доставки дитини до лікарні для надання невідкладної медичної допомоги.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №АР066485 від 23.09.2016 року, а отже і про наявність підстав для її скасування та задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20 лютого 2017 року по справі №215/5304/16-а(провадження №2-а/215/47/17) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк