Справа № 653/4230/16-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 653/4230/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шарко Н.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генічеського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області (правонаступник Генічеське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області), в якому позивач просив: визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії у розмірі 90% від суми заробітної плати без обмеження максимального її розміру протиправними; зобов'язати відповідача здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу з розрахунку 90% від суми місячного заробітку у розмірі, зазначеному у довідці прокуратури Херсонської області за № 18/74 вих-16 від 17 березня 2016 року та довідці № 18/80 вих-16 від 17 березня 2016 року без обмеження максимального розміру пенсії.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2017 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції, зокрема, норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку відповідача з 22.01.2009 року та отримує пенсію за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки прокуратури Херсонської області від 17.03.2016 року № 18/74вих16, позивач працював в прокуратурі Херсонської області на посаді заступника прокурора Генічеського району прокуратури Херсонської області з 05.10.1992 року, звільнений із займаної посади 14.12.2015 року.

25.11.2016 року позивач звернувся до УПФУ в Генічеському районі Херсонської області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789, мотивуючи подану заяву тим, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року збільшено посадові оклади працівникам прокуратури.

Листом від 15.12.2016 року № 4610/02 Управлінням Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з огляду на чинне положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII та не визначення Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій призначених працівникам прокуратури.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії, останній звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі поданої ним заяви правомірна та підстави для задоволення позову відсутні, оскільки положення Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789, на які посилається заявник, втратили чинність.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, позивач звернувся із заявою про проведення йому перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної останньому відповідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789, - 25.11.2016 року.

При цьому, позивач повязує своє право на проведення такого перерахунку з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що станом на наведений період правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури закріплено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Так, згідно ч. 20 ст. 86 наведеного Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, ані Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, ані постановою Кабінету Міністрів України, не визначено такої підстави для перерахунку пенсії працівникам прокуратури, як підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Тобто, як станом на грудень 2015 року, так і на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, не було передбачено ні можливості, ні механізму перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Слід відзначити, що зазначені законодавчі зміни не були визнані неконституційними Конституційним Судом України.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість відмови відповідача у проведенні такого перерахунку, оскільки правові норми, які б передбачали перерахунок призначеної позивачеві пенсії за наведених позивачем обставин відсутні.

В поданій апеляційній скарзі, як і в адміністративному позові, як на підставу для задоволення заявлених позивачем вимог, останній посилається на положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789, в редакції станом на час призначення позивачу пенсії, які передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з цим, вказані норми, як станом на грудень 2015 року, так і на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, втратили чинність, а тому не підлягають застосуванню у даному випадку.

Посилання апелянта на необхідність застосування в оскаржуваному випадку положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789, які були чинні на час призначення позивачу пенсії, та втратили чинність станом на момент, з яким позивач повязує своє право на перерахунок пенсії, а також на дату звернення позивача за перерахунком пенсії, колегія суддів вважає помилковими, оскільки поняття «призначення пенсії» та «перерахунок пенсії» є різними за своїм змістом юридичними діями і в момент призначення пенсії застосовується законодавство, що діє на момент звернення за призначенням пенсії, а при зверненні із заявою про перерахунок пенсії застосуванню підлягає законодавство, що діє в момент подання заяви про перерахунок пенсії.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що звуження змісту та обсягу, чи скасування права позивача на пенсію відповідачем не допущено.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії та зобовязання здійснити перерахунок пенсії задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2017 року залишити без задоволення.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генічеського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець