Справа № 815/361/17
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/361/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держспоживслужби в Одеській області про скасування наказу, виплати йому премії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом (а.с.33-40) до Головного управління Держспоживслужби в Одеській області (далі ГУ Держспоживслужби), в якому просив:

- скасувати наказ від 29.12.2016 року №342-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким було накладено дисциплінарне стягнення на нього - ОСОБА_1;

- виплатити премію у розмірі 10000грн. йому - ОСОБА_1, яку він не отримав у звязку з накладенням на нього дисциплінарного стягнення наказом від 29.12.2016 року №342-к.

Позивач зазначив, що з 27.04.2016 року працює на посаді начальника відділу санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби.

29.12.2016 року виданий наказ №342-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за невиконання 23.09.2016 року вимог наказу ГУ Держпродспоживслужби від 14.09.2016 року №209 «Щодо здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю» (шляхом непідготовки та ненадання щотижневого звіту за встановленою наказом № 209 формою).

В обґрунтування позовних вимог щодо неправомірності вказаного наказу №342-к позивач зазначив, що не міг бути притягнутим до відповідальності за невиконання наказу № 209 від 14.09.2016 року, оскільки саме на нього цим наказом не були покладені обов'язки виконувати будь-які дії, а резолюції на цьому наказі не містять в собі вказівок щодо необхідності виконання будь-яких дій, що не відповідає п.40 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242.

Крім того, у самому наказі від 14.09.2016 року №209 не було покладено обовязків щодо складання звітів начальнику управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2, їй лише наказано узагальнювати надані звіти та надавати їх в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби на розгляд. Згідно з резолюцією ОСОБА_2 вона доручила забезпечити своєчасну підготовку матеріалів для неї ОСОБА_3

Позивач зазначив, що він отримав усне доручення від ОСОБА_2 зробити узагальнення інформації, яка отримана від районних відділів, що ним і було зроблено та передано ОСОБА_2

Позивач також вважав, що прийняття оскаржуваного ним наказу завдало йому матеріальної шкоди, адже він не отримав премію у розмірі 10тис.грн., яку отримували начальники відділів перед новорічними святами, а також у звязку з доганою був позбавлений можливості підвищення в карєрному рості, оскільки відповідно до Положення про преміювання працівників апарату Мінагрополітики України, затвердженого наказом Мінагрополітики від 30.07.2015 року №298 пропозиції до преміювання працівників не надаються у разі наявності у них дисциплінарного стягнення. Неправомірне накладення на нього дисциплінарного стягнення також завдало щкоди його честі, гідності та діловій репутації.

У судовому засіданні представник позивача не заперечував про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачем надані заперечення на позов, в яких він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач, який проходить державну службу в ГУ Держспоживслужби, відповідно до службової записки начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_2, не виконав наказ №209 від 14.09.2016 року. Проведеним дисциплінарним провадженням встановлено, що ОСОБА_1 не виконав вимог наказу №209 від 14.09.2016 року, а саме не підготував та не надав щотижневого звіту за встановленою формою, чим допустив порушення підпунктів 2,3,4 п.2.7 Положення про відділ санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби в Одеській області, п.7,8 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», ст.42 Закону України «Про запобігання корупції»,п.2,пп.1п.10 Правил етичної поведінки державних службовців. На підставі подання дисциплінарної комісії ОСОБА_1 оголошено догану.

Також відповідач вважав необґрутованими вимоги позивача щодо невиплати йому премії, посилаючись на те, що розмір премії кожному державному службовцю відповідно до Положення про преміювання працівників апарату Мінагрополітики України встановлюється за обґрунтованим поданням керівника самостійного структурного підрозділу з урахуванням пропозиції безпосередніх керівників. ОСОБА_1 в грудні 2016 року отримав премію (а.с.94-99).

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходить публічну службу, з 27.04.2016 року - на посаді начальника відділу санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби.

14.09.2016 року виконувачем обовязків начальника ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_4 виданий наказ №209 "Щодо здійснення санітарно-епідеміологічного контролю", яким зобовязано, зокрема: - щоп'ятниці до 15.00 начальнику управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, а також начальників управлінь Держпродспоживслужби в м. Одесі та районах надавати у електронній формі щотижневий звіт за результатами здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю вантажів та транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон та в митницях призначення за формою, що додається; - начальнику управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_2 узагальнювати надані звіти та надавати їх в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області на розгляд.

На вказаному наказі №209 наявні дві резолюції: - ОСОБА_2 від 15.09.2016 року «ОСОБА_3 забезпечити своєчасну та всебічну підготовку матеріалів та направляти до 17.00 год. щопятниці, починаючи з 16.09.16» та ОСОБА_3 від 16.09.2016 року: «ОСОБА_1М.». (а.с.44-45).

26.09.2016 року начальник управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_2 подала на імя в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_5 службову записку, в якій зазначила, що в порушення наказу від 14.09.2016 року №209 начальником відділу санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби ОСОБА_1 щотижневий звіт за встановленою наказом №209 формою не надано. Відповідно до п.5 ст.65 Закону України «Про державну службу» невиконання наказу є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, у звязку з чим ОСОБА_2 на підставі ст.ст.68,69 Закону просила погодження ініцїювати дисциплінарне провадження та передати матеріали на розгляд дисциплінарної комісії ГУ Держспоживслужби (а.с.49).

27.09.2016 року в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби поставив на службовій записці резолюцію «На комісію».

Згідно з наданими поясненнями ОСОБА_1 з моменту ознайомлення його з наказом №209 від 14.09.2016 року протятгом тижня йому не було розяснено, яким саме чином здійснювати узагальнення інформації, яку мають надавати районні управління ГУ Держспоживслужби, хоча він неодноразово звертався до начальника управління ОСОБА_2 Ним 23.09.2016 року була отримана інформація від управлінь та здіснено узагальнення, яке до 17.00 год передано ОСОБА_2 разом зі всема документами. Після участі у виробничій нараді 26.09.2016 року ОСОБА_2 повідомила його, що інформацію потрібно було надати у вигляді таблиці, як того вимагалось наказом. Він не мав змоги переробити інформацію, оскільки йому не були надані документи, які передані були разом з узагальненням (а.с.48).

Наказом №342-к від 29.12.2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за невиконання 23.09.2016 року вимог наказу ГУ Держпродспоживслужби від 14.09.2016 року №209 «Щодо здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю» (шляхом непідготовки та ненадання щотижневого звіту за встановленою наказом № 209 формою). Підстава видання наказу: Подання Дисциплинарної комісії ГУ Держспоживслужби від 23.12.2016 року про притянення до дисциплінарної відповідальності.

В наказі №342-к від 29.12.2016 року зазначено, що проведеним дисциплінарним провадженням встановлено допущення дисциплінарного проступку начальником відділу санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби ОСОБА_1, який 23.09.2016 року не виконав вимоги наказу ГУ Держспоживслужби від 14.09.2016 року №209, а саме не підготував та не надав щотижневий звіт за встановленою наказом №209 формою, чим допустив порушення підпунктів 2,3,4 п.2.7 Положення про відділ санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби в Одеській області, п.7,8 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», ст.42 Закону України «Про запобігання корупції»,п.2,пп.1п.10 Правил етичної поведінки державних службовців (а.с.46-47).

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2016 року №342-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким було накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 П,М. у вигляді догани. При цьому суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Права та обовязки державного службовця визначені ст.7 та 8 Закону. Зокрема, відповідно до п.7,8 ч.1 ст.8 Закону, на які містяться посилання в оскаржуваному наказі, державний службовець зобовязаний сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

В наказі також зазначено про порушення позивачем пп.2,3,4 п.2.7 Положення про відділ санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби в Одеській області, ст.42 Закону України «Про запобігання корупції», п.2, пп.1 п.10 Правил етичної поведінки державних службовців.

Згідно з п.2, пп.1 п.10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою КМУ від 11.02.2016 року №65, яка втратила чинність згідно з постановою КМУ від 22.03.2017 року №163, державні службовці у своїй діяльності керуються принципами етики державної служби, що ґрунтуються на положеннях Конституції України, законодавства про державну службу та запобігання корупції, а саме: служіння державі і суспільству; гідної поведінки; доброчесності; лояльності; політичної нейтральності; прозорості і підзвітності; сумлінності. Сумлінність передбачає, зокрема, добросовісне, чесне та професійне виконання державним службовцем своїх обов'язків, виявлення ініціативи і творчих здібностей.

Пунктом 2.7 Положення про відділ санітарної охорони Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства визначені повноваження начальника відділу, тобто позивача, який з 27.04.2016 року проходить службу на посаді начальника відділу санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби.

Згідно з пп.2,3,4 п.2.7 Положення начальник відділу забезпечує відповідно до своєї компетенції виконання Конституції та Законів України, актів Президента України та КМУ, інших актів законодавства, наказів ГУ Держспоживслужби, наказів Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів; відповідає за виконання покладених на відділ завдань та здійснення ним своїх повноважень; забезпечує дотримання вимог законодавчої та трудової дисципліни працівниками Відділу (а.с.52-55)

Статтею 42 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у п. 1, пп. "а" п. 2 ч. 1 ст 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов'язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.

Незважаючи на те, що у вказаній статті зазначено про відповідальне виконання службових повноважень та професійних обов'язків службових осіб, суд вважає необґрунтованим посилання в оскаржуваному наказі на положення вказаної норми законодавства, оскільки Закон України «Про запобігання корупції» відповідно до його преамбули та статті 2 визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень та регулює відносини, що виникають у сфері запобігання корупції. Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем не регламентовані цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про державну службу» встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно з ч.2,3 ст 5 Закону відносини, що виникають у звязку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Засади дисциплінарної відповідальності державного службовця встановлені главою 2 розділу VIII Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.65 Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 ст.65 Закону втановлений перелік дисциплінарних проступків державного службовця, яким є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п.5 ч.2 ст.65), який зазначений в оскаржуваному наказі.

Щодо порядку накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, то згідно ст.66 Закону таке дисциплінарне стягнення накладається виключно за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з ч.9,10 ст.69 Закону подання дисциплінарної комісії є результатом розгляду дисциплінарної справи державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Частиною 1 ст.73 Закону встановлено, що дисциплінарна справа формується дисциплінарною комісією з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Таким чином, Законом України «Про державну службу» встановлено, що підставою для порушення дисциплінарного провадження є скоєння державним службовцем дисциплінарного проступку, а саме протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

За приписами ч.1 ст.68 Закону ініціювати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення є виключним правом суб'єкта призначення.

Відповідно до ст.2 Закону суб'єктом призначення є державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади( п.7 ч.1 ст.7); керівником державної служби в державному органі - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов'язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі (п.3 ч.1 ст.7).

Статтею 63 Закону встановлено, що керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності. Безпосередній керівник державного службовця має право вносити клопотання керівнику державної служби про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про державну службу» з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Таким чином, дисциплінарна комісія формує дисциплінарну справу після порушення дисциплінарного провадження, тобто має право виконувати свої повноваження щодо визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, після порушення дисциплінарного провадження.

Частиною 2 ст.73 Закону визначений перелік документів, які повинні миститись у дисциплінарній справі, у тому числі дату і місце формування, підстави для відкриття дисциплінарного провадження.

Закон не регламентує яким документом оформлюється відкриття дисциплінарного провадження, з зазначенням підстав відкриття дисцилинарного провадження, але враховуючи, що ініціювати вказане дисциплінарне провадження може лише субєкт призначення (особисто або за клопотанням безпосереднього керівника державного службовця), а також положення ч.1 ст.77 Закону, відповідно до якої рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі; рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення, суд вважає, що повинен бути у дисциплінарній справі відповідний акт субєкта призначення про відкриття дисциплінарного провадження, що є підставою для здійснення повноважень комісією.

Таким чином, у сукупності з положеннями ч.1 ст.68 Закону щодо виключного права суб'єкта призначення, ініціювати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення, відкриття дисціплинарного провадження є його виключним правом, яке повинно бути оформлено відповідним актом (наказом, розпорядженням).

Судом встановлено, що безпосередній керівник позивача подав субєкту призначення не клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, як це встановлено Законом України «Про державну службу», а службову записку.

При цьому у службовій записці від 26.09.2016 року начальник управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_2, яка не є субєктом призначення, просила у в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_5 , який є субєктом призначення, погодження ініціювати дисциплінарне провадження та передати матеріали на розгляд дисциплінарної комісії ГУ Держспоживслужби, що не відповідає вимогам Закону України «Про державну службу». Зі змісту службової записки ініціювала дисциплінарне провадження саме ОСОБА_2, яка не є субєктом призначення та просила погодити її ініціативу у субєкта призначення.

Суд вважає, що резолюція «на комісію» в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_5 , який є субєктом призначення, на службовій записці вищезазначеного змісту не є належним актом субєкта призначення про відкриття дисциплінарного провадження. Вказану резолюцію можливо оцінювати, виключно, як погодження субєктом призначення її ініціативи.

Судом встановлено, що субєкт призначення у в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби ОСОБА_5І не ініціював дисциплінарне провадження, не приймав рішення про відкриття дисциплінарного провадення.

Відповідно до наданих відповідачем документів дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 було порушено протокольним рішенням дисциплінарної комісії на засіданні 04.10.2016 року (а.с.116), що не відповідає вимогам Законом України «Про державну службу», та відповідно свідчить про проведення диіціплинарного провадження без його відкриття у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державну службу» державний службовець під час виконання посадових обов'язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов'язки. Державний службовець зобов'язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень.

Наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання. Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним. Якщо державний службовець отримав наказ (розпорядження), доручення не від безпосереднього керівника, а від керівника вищого рівня, він зобов'язаний повідомити про це безпосереднього керівника.

Постановою КМУ від 30.11.2011 року №1242 затверджена Типова інструкція з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (далі Інструкція №1242), яка відповідно до її розділу І встановлює загальні положення щодо функціонування структурних підрозділів з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (далі - установи), вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням.

Згідно з п.90,п.91 цієї Інструкції наказ (розпорядження) оформляється на бланку наказу (розпорядження). Текст наказу (розпорядження) з питань основної діяльності установи та з адміністративно-господарських питань складається з двох частин - констатуючої (преамбули) і розпорядчої.

У констатуючій частині зазначаються підстава, обґрунтування або мета видання наказу. Зазначена частина може починатися із слів "На виконання", "З метою" тощо. Якщо документ видається на підставі іншого розпорядчого документа, у констатуючій частині зазначаються назва виду цього документа, його автор, дата, номер та заголовок. Крапка в кінці констатуючої частини не ставиться.

Розпорядча частина наказу починається із слова "НАКАЗУЮ", розпорядження може починатися із слова "ЗОБОВ'ЯЗУЮ", яке друкується з нового рядка великими літерами без відступу від лівого поля і лапок, після чого ставиться двокрапка.

Розпорядча частина поділяється на пункти і підпункти, які нумеруються арабськими цифрами. У кожному пункті повинні бути зазначені виконавці (структурні підрозділи або конкретні посадові (службові) особи), конкретні завдання (доручення) і строки їх виконання. Виконавці можуть бути названі також узагальнено, наприклад: "головам районних державних адміністрацій", "начальникам структурних підрозділів".

Пунктом 40 Інструкції №1242 визначено, що Резолюція - це зроблений посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого нею рішення щодо виконання документа. Резолюція складається з таких елементів: прізвище, ініціали (ініціал імені) виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, строк виконання, особистий підпис керівника, дата.

Якщо доручення надано кільком посадовим особам, головним виконавцем документа є зазначена першою особа, якій надається право скликати інших виконавців та координувати їх роботу. Першою, як правило, зазначається особа, яка займає вищу або рівну посаду.

На документах із строками виконання, які не потребують додаткових вказівок, у резолюції зазначаються виконавець, підпис автора резолюції, дата.

Судом встановлено, що позивач з 27.04.2016 року працює на посаді начальника відділу санітарної охорони території Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби.

Згідно з п. 1.1 Положення про відділ санітарної охорони Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, затвердженого в.о. начальника ГУ Держспоживслужби 04.05.2016 року, вказаний відділ є структурним підрозділом управління державного нагляду за дотримання санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби в Одеській області.

Таким чином, позивач є підпорядкованим начальнику управління державного нагляду за дотримання санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби ОСОБА_2, безпосередньо на яку наказом №209 від 14.09.2016 року було покладено ряд обовязків.

У п.1 вказаного наказу №209 від 14.09.2016 року зобовязано щоп'ятниці до 15.00 начальника управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, а також начальників в управлінь Держпродспоживслужби в м. Одесі та районах надавати у електронній формі щотижневий звіт за результатами здійснення державного санітарно-епідеміологічного контролю вантажів та транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон та в митницях призначення за формою, що додається.

Таким чином, ОСОБА_6, як начальник управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби, зобовязана була підготовлювати звіт відповідно до п.1 наказу за формою, що додана до наказу.

Згідно з п.2 їй наказано узагальнювати всі надані звіти та надавати їх керівнику на розгляд.

Також на неї був покладений контроль за виконанням наказу №209 від 14.09.2016 року (п.4).

На вказаному наказі №209 від 14.09.2016 року ОСОБА_2 15.09.2016 року поставила резолюцію «ОСОБА_3 забезпечити своєчасну та всебічну підготовку матеріалів та направляти мені до 17.00 год. щопятниці, починаючи з 16.09.16».

Суд вважає, що вказана резолюція не містить чіткого доручення ОСОБА_2 своїй підлеглій ОСОБА_3

Виходячи зі змісту наказу ОСОБА_2 не передоручала ОСОБА_3 узагальнювати звіти, які повинні бути надані щопятниці до 15.00 год. Крім того, оскільки мова йде не про звіти, а про своєчасну та всебічну підготовку матеріалів та направлення їй - ОСОБА_2 до 17.00год., ОСОБА_3 також не передоручено виконання п.1 в частині надання звіту установленої форми начальником управління державного нагляду за дотримання санітарного законодавства ГУ Держспоживслужби, тобто ОСОБА_2

На думку суду, відсутнє чітке визначення у резолюції яких-саме матеріалів своєчасну та всебічну підготовку повинна була забезпечити ОСОБА_3 з урахуванням того, що контроль за виконанням наказу покладений на ОСОБА_2, у тому числі в частині контролю виконання п.3 наказу, яким доручено головним спеціалістам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведення перевірок правильності заповнення Журналів обліку обстеження вантажів на кордонах та митницях призначення.

При таких обставинах резолюція ОСОБА_3 від 16.09.2017 року «ОСОБА_1М.» не відповідає вимогам п.40 Інструкції № 1242, так як резолюція у вигляді зазначення виконавця, підпису автора резолюції і дати можлива лише на документах із строками виконання, які не потребують додаткових вказівок.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 було доручено лише виконання частини наказу з не визначенням чіткого змісту цього доручення.

В матеріалах дисциплінарного провадження відсутні належні та достовірні докази вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов до висновку про протиправність наказу від 29.12.2016 року №342-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким було накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1, та його скасування.

Щодо вимог позивача про виплату йому неотриманої премії у розмірі 10000грн. суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Положення про преміювання працівників апарату Мінагрополітики України затверджене наказом Мінагрополітики від 30.07.2015 року №298 (далі Положення №298), прийняте відповідно до пп.2.п.2 постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі постанова КМУ №268), яким надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, здійснювати преміювання працівників. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Відповідно до розділу І Положення №298 визначає організаційні засади до процедури виплати працівникам апарату Міністерства аграрної політики та продовольства України премій. Преміювання працівників апарату Мінагрополітики України проводиться з метою посилення матеріального заохочення, кваліфікованого і своєчасного виконання ними своїх службових обов'язків, мотивації ініціативного і творчого ставлення до праці. Преміювання здійснюється щомісячно в межах фонду преміювання. Преміювання здійснюється в межах коштів затвердженого річного фонду оплати праці. Уповноваженими за обґрунтованість, своєчасність подання та правильність встановлення працівникам розміру премії є керівники самостійних структурних підрозділів Мінагрополітики України.

Позивач обґрунтовано посилається на те, що відповідно до п.4 Положення керівники самостійних структурних підрозділів не надають пропозиції щодо преміювання працівників, які мають дисциплінарне стягнення.

Проте відповідно до вказаного пункту керівники самостійних структурних підрозділів не надають пропозиції щодо преміювання працівників, які також не забезпечили виконання вимог передбачених пунктом 2.2 Положення, та допустили порушення трудової дисципліни.

Пунктами 2.2,2.3 Положення №298 встановлено які обставини враховуються при преміюванні працівників апарату Мінагрополітики України відповідно до їх особистого вкладу у загальні результати роботи за підсумками місяця, а також визначені критерії, які застосовуються для визначення розміру щомісячної премії.

Згідно з п.3.3 розмір премії визначається: керівникам самостійних структурних підрозділів - першим заступником Міністра аграрної політики та продовольства України; працівникам самостійних структурних підрозділів - керівниками самостійних структурних підрозділів.

Позивач не надав будь-яких доказів, що ним забезпечено виконання вимог передбачених пунктом 2.2 Положення. Крім того, Положенням №298, постановою КМУ №26 встановлений не обовязок, а надано право здійснювати преміювання працівників при визначених умовах.

При таких обставинах, є неспроможним твердження позивача про неотримання ним премії у розмірі 10 тис. грн. у звязку з виданням наказу про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає необхідним при розподілі судових витрат стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати на користь позивача у сумі 320,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Держспоживслужби в Одеській області про скасування наказу, виплати йому премії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 29.12.2016 року №342-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким було накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держспоживслужби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 320грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.