Справа № 813/445/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року справа № 813/445/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Телиця О.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 травня 2014 року ДПІ у Сихівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету позивачем. За результатами перевірки складено акт № 459/17-20/НОМЕР_1. Даним актом було встановлено порушення п.п.164.1.1, п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 (д), п.164.2 ст.164, пп.164.2.19, п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 ст. 168 Податкового кодексу України, яким донараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб на суму 160617, 13 грн. За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2. Позивач вважає дії відповідача необґрунтованими, а висновки акта перевірки безпідставними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам, а податкове повідомлення рішення таким, що підлягає скасуванню. Згідно кредитного договору № 0 від 29.09.2006 року станом на 14.08.2012 року обліковувалася кредитна заборгованість 295905, 48 доларів США, що становить 2365172, 50 грн. ТзОВ «Кей Колект» прийнято рішення про анулювання (прощення) кредитної заборгованості на суму 118362, 19 доларів США, що становить 946068, 98 грн., в ІІІ кварталі 2012 року. Позивач вказує на те, що не отримував ні від банку , ні від ТзОВ «Кей Колект» рекомендованого листа з повідомленням про вручення про анулювання боргу, жодних договорів про анулювання боргу не підписував, а відтак позивач не уповноважений в силу норм податкового законодавства України на перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові, просить позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у запереченні на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що позивачем була подана 05.02.2013 року податкова декларація за № 4479 про майновий стан та доходи за 2012 рік. Однак сума прощеної заборгованості не була включена до загального річного оподаткованого доходу. Зазначають, що сума боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, є додатковим благом такого платника податку (крім випадків, передбачених статтею 165 Податкового кодексу України), яке включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у запереченні на позов, в яких зазначив, що прийняте податковим органом рішення є правомірним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі відповідач) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету позивачем. За результатами перевірки складено акт від 15.05.2014 року за 459/17-20/НОМЕР_1.

В акті перевірки було встановлено, що громадянином ОСОБА_3, не включено у податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік суму анулювання (прощення) заборгованості в розмірі 946068, 98 грн., та не задекларовано до сплати суму податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті в розмірі 160617, 13 грн.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом в ході перевірки встановлено порушення: п.п.164.1.1, п.164.1 ст.164, пп.164.2.17 (д), п.164.2 ст.164, пп.164.2.19, п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.2.1 п.168.2 ст. 168 Податкового кодексу України, яким донараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб на суму 160617, 13 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення рішення від 16.06.2014 року № НОМЕР_2 яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 160817, 13 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 40154, 28 грн.;

Позивач не погоджуючись із вищевказаним рішенням, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту за № 0 від 29.09.2006 року, за яким банк надав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 367500, 00 дол., США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Станом на 14.08.2012 року обліковувалася кредитна заборгованість 295905, 48 доларів США, що становить 2365172, 50 грн.

Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Так, відповідно до абзацу "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB «Кей-Колект» скеровано на адресу податкового органу листа, в якому зазначалося, що відповідно до підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, ТОВ «Кей Колект», як кредитор, було повідомлено фізичних осіб як платників податку на доходи фізичних осіб під підпис особисто або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що анульована сума заборгованості є доходом, отриманим як додаткове благо, та попередило про необхідність самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб. (а.с. 39).

При цьому, представник позивача стверджує, що не отримували жодного листа ні від банку, ні від ТОВ «Кей Колект» про анулювання суми боргу.

Ухвалою суду про витребування доказів від 16.03.2017 року було зобовязано ТОВ «Кей Колект» надати належним чином завірені копії документів, щодо повідомлення ОСОБА_3 про прощення боргу. Однак жодних документів до суду від ТОВ «Кей Колект» не надходило.

Позивач заперечує прощення боргу ТОВ «Кей Колект», та надав суду листа Укрсиббанку, згідно якого було знято заборону і виключено з реєстру іпотек приватний будинок та земельну ділянку, у звязку з тим що, позивач повністю виконав свої зобовязання перед АТ «УкрСиббанк». У даному листі не вказано щодо усунення права вимоги ТОВ «Кей Колект».

Згідно з п.п.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, доходи з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно з пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Таким чином, згідно ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Відповідачем не надано суду доказів щодо прощення кредиту.

В свою чергу, відповідно до п.п.165.1.49 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

При цьому, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 ПК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 605 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Отже, відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту, є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України, зокрема нормами ЦК України. При цьому нарахування пені є лише засобом забезпечення виконання зобов'язання перед третьою особою - банком.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідно до встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, сплачений ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1990, 00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Галицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області.

Керуючись ст. ст. 17 -19, 94, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від № НОМЕР_2 від 16.06.2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1990, 00 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 24 квітня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.

.