Справа № 2а-37/10/0570
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-37/10/0570

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Добропіллі Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Добропіллі Донецької області до Державного підприємства «Добропіллявугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Алмазна» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2010 року позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Добропіллі Донецької області до Державного підприємства «Добопіллявугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Алмазна» про стягнення заборгованості у розмірі 3039530,57 гривні задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Добопіллявугілля» на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Добропіллі Донецької області заборгованості в сумі 3039530,57 гривні.

У даній справі позивач звернувся до суду із заявою про розірвання мирової угоди та в обґрунтування заяви посилався на те, що на теперішній час затверджена судом мирова угода відповідачем не виконується, залишок заборгованості складає 1571803,17 гривні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, в задоволенні заяви про розірвання мирової угоди відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про розірвання мирової угоди, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що стаття 262 Кодексу адміністративного судочинства України не містить процедури розірвання мирової угоди на стадії виконавчого провадження.

Крім того, суди виходили з того, що в силу статей 11, 202 Цивільного кодексу України затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного судочинства має бути виконаний за правилами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, а тому мирова угода хоча і за своєю правовою природою є правочином, проте після її затвердження ухвалою суду – направлена не на зміну або припинення відносин, а на обов’язок виконання судового рішення на умовах затвердженої мирової угоди.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Добропіллі Донецької області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про розірвання мирової угоди.

Відповідно до пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

Доводи позивача, викладені ним у касаційній скарзі фактично зводяться до того, що відповідач умов мирової угоди щодо погашення заборгованості не виконав, суму боргу у повному обсязі не сплатив, що свідчить про наявність підстав для розірвання вказаної мирової угоди.

Крім того, позивач посилається на те, що оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено розірвання мирової угоди, а тому відповідно до пункту 7 статті 9 цього Кодексу у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Проте із вказаними доводами позивача погодитись не можна з огляду на те, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено повноважень адміністративного суду щодо розірвання мирової угоди, а тому суди не наділені повноваженнями щодо розірвання затвердженої мирової угоди.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Добропіллі Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Добропіллі Донецької області до Державного підприємства «Добропіллявугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Алмазна» про стягнення заборгованості, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець