Справа № 872/2815/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2017 року справа № 332/211/17(2-а/332/17/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя

на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2017 року по справі №332/2011/17(2-а/332/17/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначені позивачу пенсії за віком на загальних підставах з 21.12.2016 відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за три останні роки, що передують звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015). Зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 21.12.2016 відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за три останні роки, що передують звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.1993 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. Досягнувши пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до цього Закону. Проте, відповідачем відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком з тих підстав, що в 1993 році позивачу вже було призначено пенсію за віком, яку призначено на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка неодноразово перераховувалась за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною та такою, що порушує гарантовані Конституцією та Законами України права, оскільки, за позицією позивача, пенсія за віком на пільгових умовах та пенсія за віком є два різних видів пенсійного забезпечення, у звязку з чим право вибору пенсії належить позивачу.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за віком на загальних підставах з 21.12.2016 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 3 останні роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії за віком (2013, 2014, 2015)

Зобовязано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 21.12.2016 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 3 останні роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії за віком (2013, 2014, 2015) і провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. Відповідач зазначає, що позивачу вже призначено пенсію за віком за Списком №1, а тому законних підстав для призначення, нарахування та виплати позивачу пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за останні три роки, що передують звернення з заявою про призначення пенсії за віком, немає.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя та з 02.04.1993 отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, призначену відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

21.12.16, після досягнення 60-річного віку, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 05.01.2017 №204/Г-8 Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком за нормами ст. 26 з урахуванням ч.4 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з тим, що в 1993 році позивачу вже призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка перераховувалась за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ч.3 ст.ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дійшов висновку, що оскільки позивач при призначенні йому пенсії за віком не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховуватися під час призначення попереднього виду пенсії, тому під час розрахунку його пенсії має враховуватися середня заробітна плата по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

За таких умов пенсія за віком на умовах Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» була призначена вперше, через що показник заробітної плати має враховуватися за три календарних роки,що передують року призначення попереднього виду пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим законом призначалися наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.2 Прикінцевих положень цього Закону України пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ст.9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, не спростовано позивачем, на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах від 21.12.2016, призначена позивачеві пенсія за віком на пільгових умовах вже була обчислена (перерахована) за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором.

За правилами ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається суд першої інстанції, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже переведення з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії.

В даному випадку, як встановлено вище зміни виду пенсії не відбулось, оскільки призначення пенсії на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку) та призначення пенсії за віком на загальних підставах не є переведенням на інший вид пенсії.

При цьому пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах за зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Оскільки, положення ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, то суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачу раніш вже була нарахована пенсія за віком на підставі цього Закону.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, ухвалено рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2017 року по справі №332/211/17(2-а/332/17/17) скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко