Справа № 712/14564/16-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання відмови зарахування роботи до страхового стажу в подвійному розмірі протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі - відповідач) про визнання відмови відповідача про зарахування ОСОБА_2 трудового стажу за періоди з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та з 24 липня 1986 року по 14 березня 1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі - протиправною; зобов'язання зарахувати до загального трудового стажу роботи період роботи з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та з 24 липня 1986 року по 14 березня 1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі, відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та нарахувати і виплатити пенсію у відповідності до зарахованого стажу в подвійному розмірі, починаючи з 19 жовтня 2016 року.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 працював в період з 22 липня 1980 року (наказ № 122-к від 22.07.1980 року) по 15 травня 1984 року (наказ № 40 від 10.05.1984 року) лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3, а також надавав ургентну допомогу хворим з гострою коронарною недостатністю. Працював в блоці інтенсивної терапії. Повна назва відділення: кардіологічне на 60 ліжок, зокрема, 30 ліжок кардіологічних, 30 ліжок для хворих на інфаркт міокарду, у тому числі 6 ліжок для палат інтенсивної терапії.

З 24 липня 1986 року (наказ № 56-к від 24.07.86 року) по 14 березня 1995 року (наказ № 19-к від 09.03.1995 року) працював лікарем анестезіологом-реаніматологом 1-го кардіологічного відділення того ж медичного закладу, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_2

Працюючи з 24.07.1986 року по 14.03.1995 року лікарем - анестезіологом-реаніматологом позивач виконував обов'язки лікаря по цій спеціальності: надавав ургентну допомогу, лікував хворих з інфарктом міокарда, з кардіогенним шоком, фатальними порушеннями ритму. Проводив реанімацію помираючих хворих в повному обсязі. В обов'язки лікаря входила також дача наркозу для проведення таких маніпуляцій, як електроімпульсна терапія, проведення знеболювання при рецидивуючих больових формах інфаркту міокарда з використанням наркотичних засобів, інгаляційних наркотиків (закис азоту). Дані обставини підтверджуються довідкою КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради № 3301 від 12.12.2016 року, наказами про встановлення надбавки до заробітної плати в розмірі 15 %, додаткові щорічні відпустки в розмірі 11 днів, історіями хвороби хворих та інш.

Черкаська міська лікарня № 3 перейменована в Третю Черкаську міську лікарню швидкої допомоги з 01.01.2008 року згідно з рішенням Черкаської міської ради від 13.12.2007 року № 4-150 «Про реорганізацію системи надання швидкої та невідкладної медичної допомоги в м. Черкаси».

Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги перейменована в Комунальний заклад «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради» з 01.01.2013 року згідно рішення Черкаської міської ради від 13.12.2012 року № 3-1419.

У відповідності до Закону України від 10.07.2003 року № 1110-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про зарахування роботи лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3 з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та лікарем-анестезіологом-реаніматологом з 24.07.1986 року по 14.03.1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі.

19.12.2016 року за № 1044/с 10 Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області відмовило позивачу у задоволенні заяви мотивуючи тим, що не передбачено законом зарахування роботи в зазначених відділеннях до стажу в подвійному розмірі. Крім того, згідно штатного розпису в кардіологічному відділенні Третьої міської лікарні відсутні відомості про наявність в кардіологічному відділенні ліжок для реанімації хворих інфарктом міокарда відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я № 605 від 19.08.1969 року.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 62 вказаного Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів в трудовій книжці позивача в період з 22 липня 1980 року (наказ № 122-к від 22.07.1980 року) по 15 травня 1984 року (наказ № 40 від 10.05.1984 року) він працював лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3

Повна назва відділення: кардіологічне на 60 ліжок, зокрема, 30 ліжок кардіологічних, 30 ліжок для хворих на інфаркт міокарду, у тому числі 6 ліжок для палат інтенсивної терапії., що підтверджується також довідкою КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР» від 12.12.2016 року № 3301.

З 24 липня 1986 року (наказ № 56-к від 24.07.86 року) по 14 березня 1995 року (наказ № 19-к від 09.03.1995 року) позивач працював лікарем анестезіологом-реаніматологом 1-го кардіологічного відділення того ж медичного закладу, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці.

Листом до Пенсійного фонду України заступника міністра охорони здоров'я Ю.О. Гайдаєва за № 10.01.09/2209 від 08.12.2006 року роз'яснено, що до відділень реанімації, робота, в яких відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, у т.ч. відносяться:

- відділення (групи) анестезіології-реанімації, що створювалися у лікарнях, які мали до 80% ліжок хірургічного профілю. В закладах, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75, центральні «районні лікарні, онкологічні лікарні та диспансери з числом хірургічних ліжок 50), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів-анестезіологів-реаніматологів та медичних сестер-анестезистів (Наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 № 605 «Про поліпшення анестезіологічно-реанімаційної служби в державі», п. З роз'яснювального листа;

- відділення реанімації і інтенсивної терапії - створювалися в лікарнях, де зосереджена екстрена медична допомога у випадках гострих станів (кардіологія-інфаркти, неврологія-інсульти, токсикологія та гострі отруєння тощо). При кількості посад лікарів-анестезіологів менше 3, замість вказаних відділень організовувалися групи анестезіології-реанімації (Наказ МОЗ СРСР від 29.12.1975 року № 1188 «Про подальше удосконалення реанімаційної допомоги населенню»), п. 4 роз'яснювального листа;

- анестезіологічне відділення або відділення анестезіології (без ліжок для інтенсивної терапії), що організовуються у лікувально-профілактичних закладах, в яких за штатними нормативами передбачено більше 4 посад лікарів-анестезіологів з відповідною кількістю посад медичних сестер-анестезистів - п.6 роз'яснювального листа; Наказ МОЗ України від 08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України»;

- анестезіологічне відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії у лікувально-профілактичних закладах з високою хірургічною активністю та значною кількістю хворих, які потребують проведення інтенсивної терапії - п. 7 роз'яснювального листа; Наказ МОЗ України від 08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України»;

- вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії, що створюються у лікарнях, де зосереджені хворі з однотипною (близькою за єтіопавтогенезом) гострою патологією - це інфекційні лікарні, відділення для новонароджених у пологових будинках, токсикологічні відділення, відділення з гострою коронарною недостатністю, кардіологічні, психоневрологічні, ендокринні та інші диспансери, відділення, в яких для лікування хворих застосовуються методи екстракорпоральної детоксикації п. 10 роз'яснювального листа, Наказ МОЗ України від 08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України».

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження позивачем факту роботи на посаді, яка дає право на зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.