Справа № 331/328/17
Суддя: Смолка І. О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/331/49/2017
справа 331/328/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого - судді: Смолка О.І.;

при секретарі: Качан К.К.,

розгянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо повернення документів, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, з метою прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 03 квітня 2012 року йому було встановлено статус інваліда війни ІІ групи. 10 березня 2016 року, він звернувся до Михайлівського районного військового комісаріату із заявою про направлення його документів до Міністерства оборони України з метою нарахування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 16 березня 2016 року Запорізький обласний військовий комісаріат надіслав йому лист, яким відмовив у направленні його документів, вважає дії відповідача протиправними, через що вимушений звернутися до суду.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливо розглянути справу за відсутністю сторін, у зв`язку з належним повідомленням про час та місце розгляду справи на підставі ч.4 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

10 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Михайлівського районного військового комісаріату із заявою про направлення документів до Міністерства оборони України з метою нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Запорізький обласний військовий комісаріат 16 березня 2016 року через відсутність законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги відмовив у направленні документів до Міністерства оборони України.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб`єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень. Тобто діє принцип «можна тільки те, що дозволено». Для публічного права характерний специфічний юридичний порядок «влади -підпорядкування», згідно якого управління повинно здійснювати точну реалізацію вказівок влади, а всі інші особи -підпорядкуватися їм. Повноваження відповідача визначені законом та носять імперативний характер.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( у редакції, яка діяла станом на час призначення Позивачу інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травм або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

В свою чергу, приписами п.2 постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. N 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. N 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 89, ст. 3255); допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Отже, виходячи з того, що первинно позивачу встановлена ІІІ група інвалідності 05 квітня 2006 року, у зв`язку із травмою, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, а 03 квітня 2012 року йому встановлена ІІ групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, то вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги має здійснюватись у порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги та який в даному випадку затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499.

Так, приписами п.3 Порядку № 499 визначено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно п.7 Порядку № 499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що заява на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та необхідний перелік документів подається до обласного військового комісару, який надає висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, та додані до нього документи у 15-денний строк до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. У свою чергу, Міністерство оборони України вирішує питання та приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Таким чином, виходячи з аналізу вищезазначеної норми, саме до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а відповідач має обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для встановлення одноразової грошової допомоги.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що ухилившись від надання висновку до розпорядника бюджетних коштів, відповідач порушив права ОСОБА_1 на отримання від Міністерства Оборони України рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги або про відмову у її призначенні, а отже було порушено його право на соціальний захист, визначене Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Вирішуючи позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача направити документи ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, з метою прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд приходить до висновку, що такий спосіб захисту не передбачений Положенням, а тому вважає за можливе згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України, з метою повного захисту інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача відповідно до п.7 Положення, подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат - витрат на правову допомогу.

Згідно ст.ст.87,90 КАС України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 04 січня 2017 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання юридичних послуг № 471. Згідно п.3.1 Договору вартість послуг за цим договором складає суму, передбачену Додатковою угодою.

До Договору додані: акт прийняття грошових коштів за виконання юридичних послуг в сумі 1500 грн., розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 1600 грн. та квитанції до ПКО від 10 лютого 2017 року на суму 1500 грн.

Суд приймає надані докази як належні і приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати - витрати на правову допомогу, оскільки вони не виходять за розмір компенсації витрат на правову допомогу, встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Судовий збір відповідно до ст. 94 КАС України відшкодуванню не підлягає, оскільки позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.8-11, 159-161, 94,90 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення документів ОСОБА_1 .

Зобов`язати Запорізький обласний військовий комісаріат відповідно до пункту 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 подати до Міністерства оборони України всі необх ідні документи та висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає , до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення . У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смолка О.І.