Справа № 615/1644/16-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р.Справа № 615/1644/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Валківського районного суду Харківської області від 21.02.2017р. по справі № 615/1644/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2016 року, ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ( далі - відповідач) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить: визнати протиправними дії Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року та зобовязати відповідача здійснити розрахунок пенсії за віком з 01.01.2013 року безстроково виходячи із показника середньої заробітної плати за 3 календарні роки, що передують року призначення пенсії, а саме за 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік та здійснити виплату донарахованої суми пенсії та визнати протиправними дії Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального трудового стажу при призначенні пенсії за віком на загальних підставах час роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 24.02.1993 року у кратному пільговому обчисленні 1 рік за півтора роки, зобовязати відповідача зарахувати та перерахувати з 01.01.2013 року призначену пенсію за віком позивачу з урахуванням зазначеного пільгового (кратного) обчислення періоду роботи в районах Крайньої Півночі, а також стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 21.02.2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Валківського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального трудового стажу при призначенні пенсії за віком на загальних підставах час роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 24.02.1993 року у кратному пільговому обчисленні 1 рік за півтора роки, зобовязати відповідача зарахувати та перерахувати з 12.06.2016 року призначену пенсію за віком позивачу з урахуванням зазначеного пільгового (кратного) обчислення періоду роботи в районах Крайньої Півночі.

Позовні вимоги за період з 01.01.2013 року по 11.06.2016 року, включно, залишено без розгляду.

В іншій частині відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права. Таким чином, скаржником зазначено, що суд першої інстанції при вирішення справи невірно застосував норми закону в зв'язку з чим, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення яким відмовити позивачу в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи, що на думку відповідача і призвело до не правильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, що згідно трудового договору від 25.04.1985 року, укладеного між управлінням «Якутуглеавтоматика» та ОСОБА_1 в м. Нерюнгри Якутської АССР, останній прийнятий на роботу до підприємства в якості старшого інженера по техніці безпеки.

Згідно трудового договору, укладеного між управлінням «Якутуглеавтоматика» та ОСОБА_1 від 25.04.1988 року в м. Нерюнгри Якутської АССР, позивач прийнятий на роботу в якості інженера по ТБ.

З архівної довідки №12-12-6Д648з/1289 від 03.05.2011 року, позивач дійсно працював в Якутському Спеціалізованому монтажно-наладочному управлінні «Якутуглеавтоматика» «Союзуглеавтоматика» МУП СССР з 25.04.1985 року по 24.02.1993 року на посаді старшого інженера по техніці безпеки; формувальника, інженера спеціалізованої ділянки по налаштуванні електроприводів пристроїв шахт.

В період роботи укладались строкові трудові договори між позивачем та управлінням «Якутуглеавтоматика»:з 25.04.1985 року по 24.04.1988 рік; з 25.04.1988 року по 24.04.1991 рік; з 25.04.1991 року по 24.02.1993 рік.

Періодів, не підлягаючих включенню в спеціальних трудовий стаж, що надають право на дострокове призначення трудової пенсії - немає.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії АТ-ІІІ №3260728, позивач працював в управлінні «Якутуглеавтоматика» в період з 25.04.1985 року по 24.02.1993 рік.

Як вбачається із повідомлення на запит суду Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 2799-02/20 від 15.02.2017 року ОСОБА_1 перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 01.09.2005 року по 31.12.2013 року. З 01.01.2013 року виплата пенсії припинена на підставі особистої заяви позивача у звязку з переходом на пенсію за іншим законом.

Згідно повідомлення Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 408-02/06 від 16.02.2017 року деркачу М.Г. на підставі його заяви від 01.01.2013 року щодо переведення з пенсії за вислугу років згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» на пенсію за віком Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова з 01.01.2013 року призначена пенсія за віком згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

18.11.2016 року позивач звернувся до Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про проведення перерахунку призначеної пенсії за віком за ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяла на момент призначення даної пенсії, тобто провести її нарахування, як вперше призначену пенсію за віком, а не як перехід з одного виду пенсії на інший та проведення перерахунку призначеної пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу 1 рік за півтора з 25.04.1985 року по 24.02.1993 року та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії за віком з часу її призначення.

Відповідно до листа Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 19/Д від 24.11.2016 року, посилаючись на п.5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», позивачу відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправними дії Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року та зобовязати відповідача здійснити розрахунок пенсії за віком з 01.01.2013 року безстроково виходячи із показника середньої заробітної плати за 3 календарні роки, що передують року призначення пенсії, а саме за 2010 рік, 2011 рік, 2012 рік та здійснити виплату донарахованої суми пенсії та визнати протиправними дії Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального трудового стажу при призначенні пенсії за віком на загальних підставах час роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 24.02.1993 року у кратному пільговому обчисленні 1 рік за півтора роки, зобовязати відповідача зарахувати та перерахувати з 01.01.2013 року призначену пенсію за віком позивачу з урахуванням зазначеного пільгового (кратного) обчислення періоду роботи в районах Крайньої Півночі, а також стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального трудового стажу при призначенні пенсії за віком на загальних підставах час роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 24.02.1993 року у кратному пільговому обчисленні 1 рік за півтора роки є протиправними та приходить до висновку про зобовязання відповідача зарахувати та перерахувати з 12.06.2016 року призначену пенсію за віком позивачу з урахуванням зазначеного пільгового (кратного) обчислення періоду роботи в районах Крайньої Півночі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв"язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі ст.1-1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом

Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції Україниі складається з цього Закону, Закону України" Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Так, ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсій.

Якщо пенсія за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була призначена до 01.01.2008 року, заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.05.2012 року визначається з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №327, тобто із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.)

Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для проведення позивачу розрахунку пенсії за віком із заробітної плати, визначеної із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Відповідно до пункту «в» ч.3ст.56 вказаного Закону, до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ч. 4ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до п. 5 розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - Період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Таким чином, для пільгового обчислення страхового стажу вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 43 Розділу VI Пільги при призначенні державних пенсій, Постанови № 530/П-28 від 16.12.1967 року "Про затвердження Інструкції про порядок надання пільг особам, працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати передбачено :

Загальний стаж роботи, який дає право - на отримання пенсії обчислюється за період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в наступному порядку: а) пенсії за віком та по інвалідності - за період з 1.03.1960 р один рік роботи зараховується за один рік і шість місяців роботи особам, зазначеним у пунктах 2, 3 і 4 цієї Інструкції;

П. 2. Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10 лютого 1960 р з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом від 26.09.1967 року надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

П. 6. Працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, розташованих (базуються) в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних у районах Крайньої Півночі, надаються пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року.

Відповідно до п. 110 Порядку призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року ( із змінами і доповненнями), робота в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до них, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі за умови, що працівник мав право на пільги за ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, до них прирівняних" від 10 лютого 1960 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що на підставі уточнюючих довідок виданих ОСОБА_1 з підприємств, де він працював на нього поширюються пільги встановлені для працівників, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі і тому зарахування трудового стажу для обчислення пенсії на пільгових умовах за цей період необхідно враховувати один рік роботи за один рік та шість місяців.

Таким чином, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років та враховано пільгове (кратне) обчислення періоду військової служби, при призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач повинен був зарахувати до вислуги років, пільгове (кратне) обчислення періоду військової служби.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що трудовий стаж позивача за час роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 24.02.1993 року підлягає до зарахування до загального стажу, який дає право для перерахування пенсії за віком з урахуванням кратного пільгового обчислення 1 рік за півтора роки.

Разом з тим, правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з частини третьої вказаної статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду лише 12.12.2016 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги за період з 01.01.2013 по 11.06.2016 року, включно, підлягають залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального трудового стажу при призначенні пенсії за віком на загальних підставах час роботи в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року по 24.02.1993 року у кратному пільговому обчисленні 1 рік за півтора роки є протиправними та приходить до висновку про зобовязання відповідача зарахувати та перерахувати з 12.06.2016 року призначену пенсію за віком позивачу з урахуванням зазначеного пільгового (кратного) обчислення періоду роботи в районах Крайньої Півночі.

Виходячи із системного аналізу наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг , щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, невідповідності нормам права є необґрунтованими і висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 21.02.2017р. по справі № 615/1644/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2017 р.