Справа № 815/2380/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 року м. Київ К/800/33056/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. у справі № 815/2380/15 за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (правонаступник Департаменту Державної архітектурно-будівельної Інспекції в Одеській області), треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_8, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (правонаступник Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області), Компанія GISAP L.A. (Великобританія) про визнання протиправними дій та скасування реєстрації декларації, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись з позовом про визнання протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної Інспекції в Одеській області щодо реєстрації 10 листопада 2014 року на ім'я ОСОБА_4 декларації за №ОД 62 про готовність об'єкта до експлуатації за адресою АДРЕСА_1 та про скасування вказаної декларації.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована відповідачем, декларантом ОСОБА_4 були вказані недостовірні та неповні дані, об'єкт побудований з істотним порушенням будівельних норм і правил, а також вимог містобудівельного законодавства, тому мали місце суттєві порушення вимог закону при її поданні, оформленні та реєстрації, в зв'язку з чим реєстрація декларації підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р., позов задоволено частково. Скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1, здійснену 10.11.2014 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної Інспекції в Одеській області за №ОД 62 на замовлення ОСОБА_4. У задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено.

На постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у 2002 році на замовлення ОСОБА_8 головним архітектором ОСОБА_9 був розроблений проект індивідуального 1-поверхового жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, у якому планувалося збудувати жилий будинок одноповерховий з цокольним та мансардним поверхами. 23 травня 2002 року Управлінням інженерного захисту території міста виконавчого комітету Одеської міської ради був погоджений Проект будівництва індивідуального одноповерхового жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, та 10 травня 2002 року отримано висновок експертизи УДПО УВСУ в Одеській області.

Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради по проекту житлового будинку гр. ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 зроблено висновок від 27.05.2002 року №31/02-П. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №582 від 26.06.2002 року надано дозвіл ОСОБА_8 на будівництво житлового будинку згідно з проектом, розробленим архітектором ОСОБА_9., на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

23 липня 2002 року ОСОБА_8 отримано в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси дозвіл НОМЕР_1 на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1, відповідно до проекту документації, затвердженої та зареєстрованої 27.05.2002 року за №31/02-П.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає: підготовку вихідних даних на проектування; здійснення у необхідних випадках передпроектних робіт, у тому числі заходів з охорони нововиявлених під час будівельних робіт об'єктів, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення; пошук архітектурного рішення, розроблення і узгодження проекту; виконання робочої документації для будівництва; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) об'єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль та авторський нагляд під час виконання будівельних робіт; прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» (редакція від 29.08.2006 року чинна до 2012 року) внесення змін до затвердженого проекту проводиться виключно за згодою архітектора - автора проекту, а у разі відхилення від умов вихідних даних на проектування - відповідно за погодженням з органом містобудування та архітектури, підприємствами, установами та організаціями, які надали ці вихідні дані, та замовником (забудовником).

Правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій спрямовані на забезпечення сталого розвитку населених пунктів з урахуванням громадських і приватних інтересів в період з 20.04.2000 року до 2011 року визначалися в Законі України «Про планування і забудову територій» №1699-III.

Порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів в період з 2002 року по 2010 рік був врегульований Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, (затвердженим Наказом Держбуду України від 05.12.2000 року №273, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 року за №945/5166).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на нормативний строк будівництва об'єкта або на строк дії договору (контракту) підряду на будівництво об'єкта. Дія дозволу може бути продовжена за зверненням замовника на строк не більше одного року.

Як вірно встановлено судами, з дозволу на виконання будівельних робіт НОМЕР_1 від 23.07.2002 року вбачається, що термін його дії був встановлений до 01.07.2003 року. При цьому, доказів продовження дії цього дозволу не надано. При цьому, п. 3.13 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт визначено, що якщо дозвіл на виконання будівельних робіт не було завчасно продовжено після закінчення його терміну, то будівництво вважається самовільним.

З матеріалів справи вбачається, що будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, було розпочато в 2002 році, а завершилося у 2008 році. У 2007 році до проекту забудови внесено зміни шляхом корегування проектної документації на будівництво житлового будинку.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у 2007 році на замовлення ОСОБА_4 та ОСОБА_8 згідно договору №07-А-2007 розроблено коректуру проектної документації на будівництво жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, у якій вже передбачається, що в будинку буде: підвал, два поверхи та горище.

Таким чином, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що в період з 02.07.2003 року по 2008 рік будівництво житлового будинку зі змінами в проектній документації (будівництво другого поверху та горища замість мансардного поверху) за адресою: АДРЕСА_1, здійснювалося без дозволу на виконання будівельних робіт, адже зазначені будівельні роботи не віднесені до переліку будівельних робіт, на які не вимагався дозвіл відповідно до п. 4.1-4.10 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт №273.

Частиною 10 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» (редакція від 14.03.2007 року), передбачено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 5.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт №273, виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Водночас, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (далі - Порядок №461).

Відповідно до п. 2, п. 18, п. 20, п. 21 Порядку №461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (п. 2). Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1, у разі, коли будівельні роботи виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, - за формою згідно з додатком 7 (п. 18). Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію (п. 20). У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації (п. 21).

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 10 листопада 2014 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано декларацію за №ОД 62 про готовність вказаного об'єкта до експлуатації - будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, подану ОСОБА_4 Всі розділи декларації від 10.11.2014 року №ОД 62 про готовність об'єкта до експлуатації будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, ДК 018-2000 1110.3, категорія складності ІІ заповнені повністю.

Крім того, судами досліджено достовірність даних, зазначених в зареєстрованій 10.11.2014 року Департаментом ДАБІ декларації за №ОД 62. Відповідно до встановленої форми декларації в п. 10 зазначається «Інформація про дозвільні документи (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про початок виконання будівельних робіт, інші документи у разі їх наявності)». З спірної декларації вбачається, що замовником вказано дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий інспекцією ДАБК м. Одеса №87/02 від 12.04.2002 року. Однак, в матеріалах справи відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт інспекції ДАБК №87/02 від 12.04.2002 року.

При цьому судом першої інстанції правильно зазначено, що відповідно до п. 2.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Держбуду України 05.12.2000 року №273, дозвіл на виконання будівельних робіт можна було видавати лише після розгляду інспекцією держархбудконтролю заяви забудовника про надання дозволу з додатками, серед яких повинна бути надана затверджена в установленому порядку проектна документація. Отже, з цього можна дійти висновку, що в даному випадку, без наявності затвердженої проектної документації, дозвіл на виконання будівельних робіт інспекцією не видавався. При цьому, з дозволу на виконання будівельних робіт НОМЕР_1 від 23.07.2002 року вбачається, що в ньому зазначається про те, що проектна документація на будівництво житлового будинку №31/02-П була затверджена та зареєстрована 27.05.2002 року.

Враховуючи вищевикладене суди дійшли вірного висновку, що посилання в п. 10 декларації №ОД 62 на наявність дозволу на виконання будівельних робіт №87/02 від 12.04.2002 року є недостовірним, так як проект на будівництво житлового будинку був затверджений лише 27.05.2002 року.

Також, відсутність документів, зазначених замовником в п. 9 декларації №ОД 62, підтверджується дослідженими матеріалами справи: проектом індивідуального одноповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, дозволом на виконання будівельних робіт інспекції ДАБК НОМЕР_1 від 23.07.2002 року, коректурою проектної документації на будівництво жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 2007р.

Отже, у пунктах 9 та 10 спірної декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої відповідачем 10.11.2014 року за №ОД 62, третьою особою були зазначені недостовірні відомості, які дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Скасовуючи вказану декларацію суд першої інстанції правильно виходив з того, що статтею 39-1 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

Водночас, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово звертався до Департаменту ДАБІ з заявами про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 62, однак відповідач своїх обов'язків по незрозумілим причинам не виконав та зазначена реєстрація декларації Департаментом ДАБІ не була скасована. При цьому, як вже зазначалося вище, перевірка даних, зазначених в зареєстрованій 10.11.2014 року декларації №ОД 62 Департаментом ДАБІ не проводилася.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками про те, що до спірної декларації про готовність об'єкта до експлуатації замовником ОСОБА_4 були внесені недостовірні дані, а саме: зазначені проект будівництва будинку та дозвільні документи, яких насправді не існує, що, з урахуванням вимог ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», дає підстави вважати, що цей об'єкт збудований самочинно. Оскільки відповідач Департамент Державної архітектурно-будівельної Інспекції в Одеській області своїх обов'язків самостійно за зверненням позивача не виконав, у суду були наявні підстави для застосування наслідків подання замовником недостовірних даних, а саме, для скасування реєстрації спірної декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що реєстрація відповідачем спірної декларації ніяким чином не порушує прав позивачів, оскільки порушення відповідачем містобудівного законодавства, що виразилося у відсутності належного контролю з боку державного органу, який був повинен перевірити наявність у забудовника проекту та дозволу на будівництво двохповерхового замість одноповерхового будинку, ставить в пряму небезпеку позивача, як забудовника суміжної ділянки. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2015р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: