Справа № 820/6128/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

18 квітня 2017 р. №820/6128/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Вождаєвій М.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче товариство "ТИКОМ" про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче товариство "ТИКОМ", в якому просить суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче товариство "ТИКОМ" податковий борг у сумі 40891,72 грн. з розрахункових рахунків, відкритих відповідачем у банках, що обслуговують такого платника.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ "НВП "ТИКОМ" перебуває на обліку у Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Відповідач має податковий борг у загальному розмірі 40891,72 грн., що виник на підставі не сплаченого податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 29732,01 грн., з податку на прибуток у розмірі 10649,71 грн., а також у зв'язку з нарахуванням штрафних фінансових санкцій за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у розмірі 510 грн.

Відповідач проти позову заперечував, від директора ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що самостійно визначені суми грошових зобов'язань в податкових деклараціях з податку на прибуток та ПДВ були сплачені відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та банківськими виписками по рахунку.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини, а також зазначила, що відповідачем не сплачено нараховані штрафні санкції за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у розмірі 510 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче товариство "ТИКОМ" зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку в Центральній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Згідно п.п. 16.1.4. ст. 16 ПК України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом із самостійно визначеними сумами податкових зобовязань, які він у встановлені строки не сплатив, а саме: з ПДВ у розмірі 15356,73 грн., з податку на прибуток у розмірі 4548 грн., а також у зв'язку з нарахуванням штрафних (фінансових) санкцій за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у розмірі 510 грн. та нарахованої пені з податку на прибуток в розмірі 6101,71 грн. та ПДВ в розмірі 14375,28 грн. в період 2011 році , що складає загальну суму 40891,72 грн.

Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подано податкові декларації з податку на прибуток: від 26.02.2015 №, термін сплати 11.03.2015, а також від 23.02.2016 №, термін сплати 10.03.2016 (а.с.23-26).

Також відповідачем до податкового органу подано податкові декларації з ПДВ від 19.08.2014 №, термін сплати 30.08.2014, від 17.02.2015 №, термін сплати 02.03.2015, від 17.06.2015 №, термін сплати 30.06.2015, від 16.07.2015, термін сплати 30.07.2015, від 17.08.2015 №, термін сплати 30.08.2015 та від 20.10.2015 №, а також уточнюючі розрахунок від 23.02.2015 (а.с.31-46).

Згідно п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 46. 1 ст. 46 ПК України - податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 49.18 ст. 49 ПК України - податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України - не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, орган державної податкової служби надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення (п.п. 59.4. ст. 59 Податкового кодексу України).

Аналізуючи приписи п.59.5 ст.59 ПК України, суд доходить висновку, що податковий орган має обовязок скласти податкову вимогу і направити цей документ на адресу платника податків за фактом виникнення податкового боргу, тобто у випадку невиконання податкового обовязку платником податків, котрий до цього не мав заборгованості перед Державним бюджетом України. В разі збільшення податкового боргу (тобто у випадку продовження існування податкового боргу після направлення податкової вимоги за правилами Податкового кодексу України і зростання розміру невиконаного податкового обовязку) підстав для формування податковим органом нових податкових вимог на так звану новоутворену суму податкового боргу і направлення таких вимог на адресу платника податків не має, оскільки п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом була складені податкові вимоги від 06.08.2010 № 1/69, від 14.09.2010 № 2/77 (а.с.18-19), які були надіслані відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у визначений законом строк суми грошових зобов'язань з ПДВ у розмірі 15356,73 грн. та з податку на прибуток у розмірі 4548 грн. було сплачені до бюджету, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та банківськими виписками по рахунку (а.с.118-136).

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості сум грошових зобов'язань з ПДВ у розмірі 15356,73 грн. та з податку на прибуток у розмірі 4548 грн., через що у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості нарахованої пені з податку на прибуток в розмірі 6101,71 грн. та з ПДВ в розмірі 14375,28 грн., через не сплатою податкових зобов'язань за період 2011 році, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Так, відповідно до п.102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з ТОВ "НВТ "ТИКОМ" 07.11.2016, що підтверджується канцелярським штампом суду.

Отже, контролюючий орган звернувся до суду щодо стягнення заборгованості зі сплати вказаної пені поза межами 1095 днів.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у зв'язку з несплатою нарахованої пені з податку на прибуток в розмірі 6101,71 грн. та з ПДВ в розмірі 14375,28 грн. є необґрунтованими, через що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості у зв'язку з несплатою нарахованих штрафних (фінансових) санкцій за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у розмірі 510 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом проведено камеральна перевірка, за результатами якої податковим органом складено акт від 15.04.2015 №1629/1702/31269307 (а.с.48-49), у висновках якого податковим органом встановлено, що ТОВ "НВТ "ТИКОМ" несвоєчасно подано відомості про суми доходів, нарахованих на користь платника податків за 4 квартал 2014 року за формою №1-ДФ термін надання до 09.02.2015, при цьому фактично відомості до ДПІ надано ТОВ "НВТ "ТИКОМ" 11.02.2015.

На підставі вказаних висновків камеральної перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 29.04.2015 №000219/1702/31269307 (а.с.47), яким нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510 грн.

При цьому, суд зазначає, що в ході судового розгляду представник відповідача не заперечувала щодо не сплати нарахованої суми штрафу.

На момент розгляду справи судом сума заборгованості у розмірі 510 грн. відповідачем не погашена, наявність заборгованості підтверджується обліковою карткою, що міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.61 ПК України, органи державної податкової служби здійснюють, зокрема, контроль щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

На підставі викладеного вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 510 грн., суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 510 грн., через що в цій частині позовних вимог позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги про стягнення заборгованість перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковим агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510 грн., - підлягають задоволенню.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованість перед бюджетом з податку на прибуток та ПДВ у розмірі 40381,72 грн., - належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче товариство "ТИКОМ" про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче товариство "ТИКОМ" (, поштовий індекс 61057, м. Харків, пров. Саммеровський, буд.1), з розрахункових рахунків у банках, які його обслуговують, заборгованість перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковим агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 510 грн. (п'ятсот десять гривень).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.