Справа № 552/4894/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 р.Справа № 552/4894/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на додаткову постанову Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2017р. по справі № 552/4894/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови врахувати при обчисленні її пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати; зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» ( в редакції чинній на момент призначення пенсії - у розмірі 86 % від заробітної плати) з 1 серпня 2016 року, включивши до суми заробітної плати для обчислення пенсії, виплачену суму індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань; обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювати з місяця призначення пенсії, тобто з січня 2010 року; стягнути витрати по справі.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 10.11.2016 року частково задоволено позов. Визнано неправомірними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Зобовязано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 25.07.2016 року з урахуванням сум вказаних у довідці, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, починаючи з дня звернення, тобто з 26 липня 2016 року та провести виплати з урахуванням уже виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткової постанови. Свою заяву обґрунтували тим, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 10.11.2016 року частково задоволено її адміністративний позов, але постанова не є повною, оскільки нею не визначено спосіб виконання судового рішення. Посилалась на те, що пенсія їй була призначена з 2010 року на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на час призначення пенсії та встановлено, що державному службовцю при обчисленні пенсії державного службовця повинно бути враховано матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати.

Додатковою постановою Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2017 року заяву позивача задоволено. Доповнено постанову Київського районного суду м. Полтави від 10.11.2016 року. Зобовязано Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в редакції, чинній станом на час призначення пенсії, в розмірі 86% заробітної плати та з урахуванням норм Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції чинній станом на час призначення пенсії та на підставі довідки від 25.07.2016 року №518/16-01-05-68 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією за період з 01.01.2008 року до 01.01.2010 року з урахуванням сум вказаних у довідці, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, вказаних в графі «Інші виплати» в сумі 14894,91 гривень на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, шляхом визначення середньомісячної суми зазначених в довідці виплат ділення загальної суми виплат на 24. Перерахунок та виплату пенсії провести починаючи з дня звернення, тобто з 26.07.2016 року з урахуванням уже виплачених сум, не змінюючи базовий місяць індексації, встановлений при призначенні пенсії.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану додаткову постанову та винести рішення, яким відмовити позивачу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність встановлених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, додаткову постанову суду першої інстанції - без змін.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом не визначено способу виконання судового рішення, то наявні встановлені законом підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №7 надано роз'яснення щодо застосування норм ст. 168 КАС України.

Так, за правилами статті 168 КАС України, суд будь - якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України. Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні, в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматись (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Як було встановлено під час розгляду справи, підставою для звернення із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, слугувало посилання позивача на той факт, що судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення по справі не визначено способу виконання судового рішення, оскільки саме постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» визначає механізм проведення перерахунку пенсії, тому позивач просила уточнити редакцію нормативно-правових актів, які мають бути застосовані та встановити спосіб виконання судового рішення. Крім того, в позовній заяві було вказано, що пенсія державного службовця була призначена позивачу в розмірі 86% від суми заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування, але в резолютивній частині постанови не було вказано, що перерахунок пенсії провести у розмірі 86% від суми заробітної плати. Також, позивач вважала за необхідне уточнити в резолютивній частині постанови, що перерахунок пенсії слід здійснити на підставі довідки від 25.07.2016 року №518/16-01-05-68 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією за період з 01.01.2008 року до 01.01.2010 року з урахуванням сум вказаних у довідці, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, оскільки предметом розгляду було саме включення до суми заробітної плати для проведення перерахунку пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати..

Перевіряючи обґрунтованість даних вимог, колегія суддів зазначає, що позивач з січня 2010 року перебуває на обліку у відповідача та з цього часу отримує пенсію, яка призначена на підставі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії. У період роботи позивач отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових потреб, індексацію заробітної плати. Отже, на час виходу позивача на пенсію, позивачеві видано довідку встановленого зразку про розмір заробітної плати для обчислення розміру її пенсії, як державного службовця без урахування сум отриманих позивачем як матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, всупереч вимогам чинного законодавства та не у спосіб, що визначений законами та нормативно-правовими актами, а саме ЗУ «Про державну службу».

25.07.2016 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного Управління ДФС у Полтавській області видала позивачеві довідку встановленого зразка, в якій відобразила, що на час перебування на державній службі позивач отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати .

Вказана довідка стала підставою для звернення позивача до відповідача, 26.07.2016 року із заявою про перерахунок пенсії, але відповідач не взяв до уваги цю довідку та відмовив позивачеві у перерахунку пенсії.

Таким чином, відмова Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо перерахунку пенсії позивачу яка ґрунтується на тому, що змінилось законодавство щодо призначення та перерахунок пенсій державним службовцям судом є неправомірними, оскільки до правовідносин між сторонами повинні застосуватись норми ЗУ « Про державну службу» та постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які були чинними на час призначення пенсії позивачеві.

З урахуванням аналізу ст. 168 КАС України, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення чи суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності встановлених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення та зобовязання Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в редакції, чинній станом на час призначення пенсії, в розмірі 86% заробітної плати та з урахуванням норм Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції чинній станом на час призначення пенсії та на підставі довідки від 25.07.2016 року №518/16-01-05-68 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією за період з 01.01.2008 року до 01.01.2010 року з урахуванням сум вказаних у довідці, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, вказаних в графі «Інші виплати» в сумі 14894,91 гривень на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, шляхом визначення середньомісячної суми зазначених в довідці виплат ділення загальної суми виплат на 24. Перерахунок та виплату пенсії провести починаючи з дня звернення, тобто з 26.07.2016 року з урахуванням уже виплачених сум, не змінюючи базовий місяць індексації, встановлений при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що додаткова постанова Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2017 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Додаткову постанову Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2017р. по справі № 552/4894/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 28.04.2017 р.