Справа № 813/299/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року № 813/299/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участі секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (надалі - ТОВ «Яблуневий Дар», позивач) до Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі відповідач) з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог про визнання протиправними дії щодо винесення податкової вимоги №2-48 від 03.01.2017 року та про зобовязання відповідача вчинити дії.

Ухвалою судді від 20 січня 2017 року відкрито провадження у адміністративній справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

07.02.2017 року протокольною ухвалою суду замінено відповідача у справі з Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просили суд адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо заявленого позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та додаткових письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені сторонами докази, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення податкового органу, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16 грудня 2014 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС складено акт №538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» щодо взаємовідносин товариства з первинними субєктами господарювання.

За результатами перевірки фіскальним органом було прийнято податкові повідомлення - рішення №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року, якими товариству визначено грошові зобовязання зі сплати ПДВ в сумі 1 638 432,41 грн. (основний платіж - 1092288,27 грн. та штрафні санкції - 546 143,73 грн.) податку на прибуток в сумі 1 884 197,29 грн. (основний платіж - 1 256 131,51 грн. та штрафні санкції - 628 066 грн.)

22.05.2015 року ТОВ «Яблуневий Дар» згідно платіжних доручень №487, №488 було сплачено ПДВ, податок на прибуток та штрафні санкції, визначені згідно акту перевірки від 16.12.2014р. у податкових повідомленнях-рішеннях №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року.

24.03.2016 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС було винесено податкову вимогу №3-17, якою визначено ТОВ «Яблуневий Дар» суму податкового боргу 2 085 921,81 грн., що становить в сукупності усі суми, визначені вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями.

Не погодившись із вказаною податковою вимогою, позивач оскаржив її до Львівського окружного адміністративного суду.

21 червня 2016 року Львівський окружний адміністративний суд у справі №813/1127/16 позов ТОВ «Яблуневий Дар» задовольнив повністю та визнав протиправною і скасував податкову вимогу №3-17 від 24.03.2016 року.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2016 року апеляційну скаргу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС залишив без задоволення, а постанову від 21.06.2016р. - без змін.

Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що ТОВ «Яблуневий Дар» в повному обсязі сплачено податкове зобовязання згідно податкових повідомлень - рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року та відшкодовано фінансові санкції, у звязку з чим у податкового органу не було жодних правових підстав для прийняття оскаржуваної податкової вимоги.

Таким чином, судовим рішенням у справі №813/1127/16 встановлено відсутність у ТОВ «Яблуневий Дар» податкового боргу.

Пунктом 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

03 січня 2017 року Львівським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкову вимогу форми «Ю» №2-48, про те, що станом на 02 січня 2017 року сума податкового боргу платника податків ТОВ «Яблуневий Дар» за узгодженими грошовими зобовязаннями становить 2 085 921,81 грн., у тому числі:

-податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, код бюджетної класифікації - 11020300, сума податкового боргу 236 802,80 грн., з яких основний платіж 236 802,80 грн.

-податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, код бюджетної класифікації 14010100, сума податкового боргу 1 849 119,10 грн., з яких основний платіж 1 091 549,76 грн., штрафні санкції 546 144,14 грн., пеня 211 425,11 грн.

Не погодившись із діями фіскального органу по прийняттю вказаної податкової вимоги №2-48 від 03.01.2017 року, ТОВ «Яблуневий Дар» оскаржив такі дії до Львівського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що суми, визначені у податкових повідомленнях - рішеннях №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року платником податків сплачені в повному обсязі в період, коли такі зобовязання вважались неузгодженими.

Окрім того вказує на ту обставину, що суми визначені відповідачем у податковій вимозі №2-48 від 03.01.2017р. повністю тотожні сумам згідно податкової вимоги №3-17 від 24.03.2016 року.

Офіс великих платників податків ДФС у письмових запереченнях зазначає, що 16 грудня 2014 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС, яке з 01.12.2016 року реорганізовано в Львівське управління Офіс ВПП ДФС, складено акт №538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар». За результатами перевірки фіскальним органом було прийнято податкові повідомлення - рішення №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року, якими товариству визначено грошові зобовязання зі сплати ПДВ в сумі 1 638 432.41 грн. (осн. платіж 1092288,27 грн. та штрафні санкції 546 143.73 грн.) податку на прибуток в сумі 1 884 197.29 грн. (осн. платіж 1 256 131,51 грн. та штрафні санкції 628 066 грн.)

Вказані податкові повідомлення-рішення платником податків було оскаржено до адміністративного суду. Постановою Львівського окружного адміністративного від 16.04.2015 року в позові ТОВ «Яблуневий Дар» було відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016 року вказана постанова суду залишена без змін.

Посилається на те, що відповідно до аб.2 п.57.3. ст.57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нарахування суми грошового зобовязання платник податків зобовязаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження. Вказує на те, що в період з 30.12.2014 року по 29.02.2016 року сума боргу була неузгодженою та виведена поза борг.

Оцінивши встановлені обставини, зібрані докази та доводи сторін суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Закріплений у ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд звертає увагу, що 03.01.2017 року Львівським управлінням Офісу ВПП винесено податкову вимогу № 2-48, яка є аналогічною за сумами з податковою вимогою №3-17 від 24.03.2016 року.

В той час, як судовим рішенням у справі № 813/1127/16, яке вступило в законну силу 15.11.201 року встановлено відсутність у платника податків ТОВ «Яблуневий Дар» будь якого податкового боргу та скасовано податкову вимогу №3-17 від 24.03.2016 року.

Дослідивши в судовому засідання надані платником податків ТОВ «Яблуневий Дар» платіжні доручення №487, №488 судом встановлено, що позивачем повністю сплачено ПДВ, податок на прибуток та штрафні санкції згідно податкових повідомлень - рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року, визначені згідно акту перевірки від 16.12.2014 року №538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар». Судом встановлено, що така сплата податкових зобовязань відбулась позивачем в періоді, в якому вказані зобовязання не вважались узгодженими, так як тривало оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку.

Таким чином, суд погоджується із твердженням позивача про те, що ним було належним чином сплачено визначені контролюючим органом податкові зобовязання та штрафні санкції і в податкового органу були відсутні підстави для повторного визначення тих самих сум податкового боргу.

Внаслідок сплати податкового боргу та відшкодування штрафних (фінансових санкцій) суд дійшов до переконання, що дії відповідача щодо винесення податкової вимоги № 2-48 від 03.01.2017 року є неправомірними.

Щодо твердження відповідача про те, що суми в обох податкових вимогах являються різними з тих підстав, що у податковій вимозі №2-48 від 03.01.2017 року контролюючим органом визначено суму боргу за ІІІ квартал 2016 року через те, що податковим органом було здійснено зарахування грошових сум, сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» з податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року згідно платіжного доручення № 6766 від 18.11.2016 року в сумі 208 000,00 грн., та авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року згідно платіжного доручення № 7473 від 29.12.2016 року в сумі 46 400,00 грн. в якості погашення податкового боргу згідно податкових повідомлень - рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року в результаті чого у платника податків утворився податковий борг за ІІІ квартал 2016 року суд звертає увагу на наступне.

Львівський окружний адміністративний суд у справі №813/1127/16 позов ТОВ «Яблуневий Дар» задовольнив повністю та визнав протиправною і скасував податкову вимогу № 3-17 від 24.03.2016 року.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2016 року апеляційну скаргу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС залишив без задоволення а постанову від 21.06.2016 року - без змін.

Наказом Міністерства доходів і зборів України №576 від 10.10.2013 року було затверджено Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків.

Частиною 4 пункту 6.1. розділу VІ вказаного Порядку передбачено, що податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.

Таким чином із 15.11.2016 року податкова вимога №3-17 від 24.03.2016 року вважається відкликаною та суми, визначені в ній підлягають вилученню із облікової картки платника податків.

Однак, як встановлено судом всупереч цьому податковий орган не здійснив вилучення сум податкового боргу платника податків із облікової картки, а навпаки здійснив самостійне зарахування в обліковій картці платника податків грошових сум, сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» з податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року згідно платіжного доручення № 6766 від 18.11.2016 року в сумі 208 000,00 грн., та авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року згідно платіжного доручення № 7473 від 29.12.2016 року в сумі 46 400,00 грн. в якості погашення податкового боргу згідно податкових повідомлень - рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року в результаті чого у платника податків утворився податковий борг за ІІІ квартал 2016 року.

Суд звертає увагу, що сплата платником податку податків згідно платіжного доручення №6766 відбулась 18.11.2016 року, а згідно платіжного доручення №7473 відбулось 29.12.2016 року, тобто після набрання законної сили рішенням у справі №813/1127/16, яким визнано протиправною і скасовано податкову вимогу №3-17 від 24.03.2016 року.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що такі дії відповідача є протиправними.

Одночасно суд погоджується із твердженням позивача про те, що Львівське управління Офісу великих платників податків не наділене повноваженнями щодо винесення податкових вимог.

В ході судового розгляду судом було встановлено, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 року №247 було проведено реорганізацію податкових інспекцій, зокрема Офісу великих платників податків і у складі Офісу відбулось серед інших утворення Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС. Львівське управління Офісу великих платників податків є структурним підрозділом Офісу, не є юридичною особою та діє відповідно до Положення про Львівське управління Офісу великих платників податків ДФС. Із долученої до матеріалів справи копії вказаного Положення вбачається, що таке Положення затверджене лише 27 лютого 2017 року, а також не містить повноважень Управління на винесення податкових вимог чи податкових повідомлень-рішень.

Твердження відповідача, що податкова вимога №2-48 від 03.01.2017 року винесена не Львівським управлінням Офісу великих платників податків а безпосередньо Офісом великих платників податків ДФС не береться судом до уваги. Як встановлено судом із самої вимоги, у ній зазначено, що вона виноситься Львівським управлінням Офісу великих платників податків ДФС, окрім того вона підписана в.о. начальника Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_4 Виконавцем вказаної податкової вимоги зазначено ОСОБА_5, який є працівником саме Львівського управління.

Відповідачем у справі не надано суду доказів, які б свідчили про наділення Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС повноваженнями щодо прийняття податкових вимог.

Щодо вимоги позивача про постановлення окремої ухвали, яку надіслати на адресу Київської місцевої прокуратури №10 для розгляду та прийняття рішення в порядку ст.214 Кримінально-процесуального кодексу України щодо наявності в діях службових осіб Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтями 364, 382 Кримінального кодексу України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави вважати, що постановлення окремої ухвали у випадку виявлення під час розгляду справи порушень закону є правом суду, а не його обовязком.

Відтак, з урахуванням досліджених доказів та правових висновків за наслідками розгляду адміністративної справи, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали у відповідності до ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема щодо спорів фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача належить стягнути з судовий збір у розмірі 6 400,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8 - 12, 69, 71, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо винесення податкової вимоги №2-48 від 03.01.2017 року.

Зобовязати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» () з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, відомості про відсутність податкового боргу по податкових повідомленнях-рішеннях №/18627, №/18630 від 23.12.2014 року у сумі 2 085 921,81 грн.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування грошових коштів в сумі 208 000,00 грн., сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» в якості податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням №6766 від 18.11.2016 року та в сумі 46 400,00 грн., сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» в якості авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням №7473 від 29.12.2016 року в погашення податкового боргу.

Зобовязати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» () відомості про сплату ТОВ «Яблуневий Дар» податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням №6766 від 18.11.2016 року в сумі 208 000,00 грн., та сплату ТОВ «Яблуневий Дар» авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням №7473 від 29.12.2016 року в сумі 46 400,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» судовий збір сплачений за подання позовної заяви в сумі 6 400 (шість тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 квітня 2017 року.