Справа № 820/251/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у залишення позовної заяви без розгляду

11 квітня 2017 р. Справа № 820/251/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

при секретареві судового засідання: Вождаєвій М.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові повторне клопотання представника третьої особи: ФГ Строгого ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5, третя особа: фермерське господарство ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування державної реєстрації договору та рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати такою, що проведена з порушеннями вимог Законодавства України та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 03.01.2005 року, укладеного між позивачем та фермерським господарством ОСОБА_6, щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0127, проведену Зміївським районним відділом Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2007 року № 34; визнати таким, що прийняте з порушенням Законодавства та скасувати рішення номер 30876934 від 10.08.2016 року (з відкриттям розділу) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 09.02.2017 замінено первинного відповідача - Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 на належного відповідача - Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5.

В судове засідання представник Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області та відповідач - Державний реєстратор Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5 не прибули, про час, дату та місце судового розгляду повідомленні належним чином.

Від відповідача - Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Враховуючи положення ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу без участі вказаного відповідача та вказаного представника відповідача.

Від представника третьої особи - ФГ ОСОБА_6 через канцелярію суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

В ході судового розгляду судом поставлено на обговорення зазначене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні представник третьої особи - ОСОБА_2 підтримав заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пропуску позивачем строку звернення до суду.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Вислухавши думку представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1, 2 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд зазначає, що представник третьої особи, обґрунтовуючи подане клопотання вказав, що позивач звернувся до суду у 2017 році зокрема, щодо оскарження державної реєстрації договору оренди землі, проведеної 08.11.2007, проте, отримуючи після реєстрації належні грошові виплати за вказаним договором, саме у 2007 році повинен був знати, чи порушуються його права. Водночас, з позовом до суду позивач звернувся понад встановлені ч.2 ст.99 КАС України строки.

Вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач є особою, яка не має юридичної освіти. Після підписання договору оренд землі та Акту приймання-передачі 03.01.2005 року, в 2005 році Позивач отримав орендну плату за користування ФГ ОСОБА_6 належної позивачеві земельної ділянки. На його думку, сторони почали виконувати умови договору. Обов'язки щодо реєстрації договору оренди землі взяло на себе Фермерське господарство. За обставин фактичного виконання договору, що виразились в отриманні орендної плати в 2005, 2006, 2007 році та користування земельною ділянкою орендарем, позивач вважав, що юридично договір вступив в законну силу, є чинним та діє в часі. Державна реєстрація договору Позивачем не розглядалась як підстава до набуття договором оренди землі чинності, оскільки він суб'єктивно не розумів різниці між фактами укладенням договору (його підписання) та реєстрацією договору, оскільки для нього як для власника земельної ділянки жодним чином юридична чи фінансова ситуація за договором не змінилась після факту державної реєстрації Договору оренди землі. 26.07.2016 року Позивачем було підписано додаткову угоду до договору, відповідне право щодо якої було зареєстроване 05.08.2016 року. Бажаючи бути обізнаним в умовах договору в повному обсязі з інших джерел, ніж надавав йому орендар, позивач звернувся за юридичною консультацією щодо роз'яснення умов договору та додаткової угоди до нього. З роз'яснень позивач встановив, що 03.01.2005 ним в порушення вимог п. 16 Договору та ст. 17 Закону України «Про оренду землі» було передано земельну ділянку за Актом приймання-передачі, що в свою чергу повинно було стати підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди землі та визнання його недійсним відповідно до п. 9 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, та ст. 15 Закону України «Про оренду землі», крім того, додаткову угоду до договору оренди землі також було зареєстровано з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначені обставини були підтвердженні позивачем, в наданих до суду письмових пояснененнях.

Оскільки позивачу стало відомо про такі юридичні факти з моменту роз'яснення положень договору оренди землі у 2016 році, Позивач направив лист до Фермерського господарства з вимогою не проводити будь-яких робіт на земельній ділянці та невизнання прав Орендаря щодо користування земельною ділянкою, оскільки вважав договір припиненим за закінченням строку дії та безпідставності укладання додаткової угоди, на що Орендар відмовився від виконання вимог.

За вказаних обставин, Позивач вважає, що офіційною датою, яка свідчить про початок його суб'єктивного розуміння та сприйняття того, що сталося порушення процесу державної реєстрації договору оренди землі, яке може вплинути на його можливість реалізувати своє право на захист своїх інтересів за умовами договору оренди землі, повинно рахуватись з моменту направлення орендареві письмового повідомлення - а саме з 09.11.2016 року.

Беручи до уваги зазначене, суд відмічає, що, згідно ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси

Крім того, суд зазначає, що спосіб захисту порушених прав позивача повинен враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Отже, беручи до уваги, що позивач вважав проведену державну реєстрацію договору оренди та додаткової угоди до нього в порушення вимог законодавства, та дізнався про можливі порушення лише після реєстрації додаткової угоди, не є належним способом захисту його порушених прав оскарження лише саме додаткової угоди без оскарження первинної реєстрації самого договору, навіть за наявності позивачем пропуску строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Таким чином, заявлені підстави пропуску строку звернення до суду є поважними, оскільки, в протилежному випадку, буде порушено право позивача у доступі до правосуддя, що передбачене ст. 6 КАС України.

До вказаного висновку суд дійшов, серед іншого, використовуючи правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні повторного клопотання представника третьої особи: ФГ ОСОБА_6 про залишення позовної заяви без розгляду, - належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 128, 133, 155, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні повторного клопотання представника третьої особи: ФГ Строгого ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5, третя особа: фермерське господарство ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування державної реєстрації договору та рішення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19 квітня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.