Справа № 820/437/17
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 квітня 2017 р. № 820/437/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання Самігулліній К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобовязати Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надати позивачу для ознайомлення матеріали перевірки по заяві позивача про адміністративне правопорушення від 05.12.2016р., вх. № 37996.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2016р. він звернувся до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з заявою про адміністративне правопорушення відносно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 151, 186 КУпАП, яке мало місце, на думку позивача, з боку громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Позивач вказує, що 26.12.2016р. він надав відповідачу інформаційний запит, в якому просив надати для ознайомлення матеріали перевірки по раніше наданій заяві від 05.12.2016р., а також надати рішення-відповідь на вказану заяву. Однак, оскільки відповідачем позивачу не було надано матеріалів перевірки за заявою від 05.12.2016р. вх. № 37996, позивач вважає порушеними свої права, що передбачені Законом України "Про звернення громадян", зокрема право знайомитися з матеріалами перевірки за заявою.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Відповідач - Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду повноважного представника не направив, клопотань про розгляд справи без участі представника або про відкладення розгляду справи не надав.

Згідно відповіді на запит суду відповідач пояснив, що заява позивача з приводу неправомірних, на його думку, дій ОСОБА_2 ОСОБА_4 була зареєстрована 08.12.2016р. в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №37996, та розглядалася вказана заява згідно вимог Закону України "Про звернення громадян", про що 24.12.2016 р. дільничним офіцером поліції складений відповідний висновок. При цьому, як зазначає у відповіді відповідач, на сьогоднящній день у провадженні Шевченківського відділу поліції відсутні будь - які адміністративні матеріфали, складені з цього приводу за заявою ОСОБА_1

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач звернувся до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з заявою про адміністративне правопорушення від 05.12.2016р. (а.с. 6), в якій, посилаючись на ст. 151, ст. 186 КУпАП, виклав наявні, на його думку, підстави для притягнення громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. Заявник просив скласти відносно вказаної ним громадянки адміністративний протокол, котрий надіслати органу (посадовій особі), уповноваженій розглядати відповідні справи про адміністративне правопорушення. (а.с.6).

26.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив надати для ознайомлення матеріали перевірки по його заяві про адміністративне правопорушення від 05.12.2016 року, вх.№37996 та рішення-відповідь за результатами розгляду вказаної заяви. (а.с.7).

11.01.2017р. позивач склав на адресу відповідача скаргу (а.с. 8), в якій просив вжити заходи тщодо відновлення його права га отримання інформації, яка стосується його особисто.

Листом №60/37996 від 24.12.2016 року (а.с.9) Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області повідомив позивача, що його звернення від 05.12.2016 року було зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №37996 08.12.2016 року та за наслідками розгляду матеріалу порушень законодавства з боку ОСОБА_2 ОСОБА_4 не виявлено.

Листом від 30.12.16 за вих. № 60/12105 Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області на інформаційний запит вх. № 210 від 26.12.16 надіслав позивачу інформацію про те, що в ході розгляду матеріалу ЄО №37996 від 08.12.2016 року будь-яких порушень, які б входили до компетенції національної поліції з боку гр.ОСОБА_2 ОСОБА_3 виявлено не було. (а.с. 10).

Крім того, згідно висновку, затвердженого начальником Шевченківського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області полковником поліції ОСОБА_5 від 24.12.2016р. (а.с. 11), надісланого додатком до листа ОСОБА_1, в ході розгляду матеріалу було встановлено, що гр. ОСОБА_1 неодноразово звертався до Шевченківського ВП та йому неодноразово було роз'яснено, що дане питання не входить до компетенції поліції. Встановити додаткові обставини не виявилося можливим. Матеріал за заявою позивача вважаються розглянутими та його списано до справи.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені відповідачем в основу спірних дій на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

Частиною 1 та 2 статті 15 Закону України "Про звернення громадян", зазначено, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

ОСОБА_2 правилами статті 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Пунктом 8 та 9 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 348, встановлено, пропозиції, заяви і скарги громадян після їх вирішення з усіма документами щодо їх розгляду і вирішення та примірником реєстраційно-контрольної форми мають бути повернуті посадовим особам чи підрозділу службового апарату, які ведуть діловодство за пропозиціями, заявами і скаргами, для централізованого формування справи, картотек, банку даних. Формування і зберігання справ у виконавців забороняється.

Організації зберігають пропозиції, заяви і скарги для надання довідок і використання їх в інших цілях.

Статтею 1 та 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. ОСОБА_6 не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

ОСОБА_2 визначенням ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку, що оскільки відповідачем проведено перевірку обставин, повідомлених в заяві ОСОБА_1 від 05.02.2016 року про що складено висновок від 24.12.2016 року, а також надано обґрунтовані відповіді на запити позивача, та враховуючи неодноразовий характер звернень позивача з заявами з одного й того ж питання, яке не належить до компетенції поліції, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 52, 55, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 24 квітня 2017 року.

Суддя Панченко О.В.