Справа № 557/215/17
Суддя: Чорноус Л. І.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 557/215/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року смт.Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Чорноус Л.І. розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в смт.Гоща адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати йому в повній сумі щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня 2016 року у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити в повному обсязі невиплачену щорічну разову грошову допомогу розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком , визначеної ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат , з урахуванням проведених виплат.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим , що він має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У відповідності до вимог ст. 12 зазначеного Закону, учасникам бойових дій повинна щорічно до 5 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Проте, за 2016 рік він отримав 920,00 грн. такої допомоги замість 5650 грн. , тобто недоплата становить 4730,00 грн.

На його звернення до відповідача виплатити йому недораховану різницю щорічної разової грошової допомоги у розмірі, передбаченому законом, відповідачем було відмовлено.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. Представник позивача адвокат ОСОБА_3 подала до суду заяву про слухання справи у відсутності позивача та її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, згідно якої просить зазначену справу розглядати у відсутності представника зазначеного центру.

Згідно надісланого до суду заперечення представник відповідача просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позов є необґрунтованим, з тих підстав, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, було здійснено відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», тобто у сумі 920,00 грн. Також, просить врахувати те , що відповідно до ч. 4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи , які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня , мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року , в якому здійснюється виплата допомоги , відтак якщо позивач до вказаного терміну не звернувся за отриманням разової грошової допомоги до 5 травня , то право на отримання такої допомоги у відповідному році слід вважати втраченим.

Відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі,вважає , що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія МВ №025458 від 14.08.2015 року.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Позивач зазначає, що від отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня , як учасник бойових дій , за 2016 рік в розмірі 920,00 грн.

Проте , позивачем не надано суду доказів на підтвердження цього і , як зазначає представник відповідача , за отриманням такої допомоги позивач не звертався.

Відповідно до ч. 4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи , які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня , мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

У відповідності до ч.1,2 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Статтею 19 частиною 2 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.26 розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №79-У111) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст. 12,13,14,15,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Дані зміни є чинними, Конституційний Суд не висловлювався з приводу їх неконституційності.

В силу вимог п.2 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати в 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення, у таких розмірах - учасникам бойових дій - 920 гривень.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій, інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

У рішенні Європейського суду від 03 червня 2014 року (Заява N 43331/12, справа «ОСОБА_4 проти України») суд зауважив на змінюваності законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення <...> та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій та інвалідам війни до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році в сумі 920 гривень здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги про виплату такої допомоги у встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є безпідставними .

Однак , оскільки ОСОБА_1 до 30 вересня 2016 року не звертався до відповідача з приводу виплати йому грошової допомоги до 5 травня і не ставить перед судом вимоги щодо виплати йому допомоги у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, то його вимоги щодо недоплати грошової допомоги згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 4730,00 грн. не підлягають до задоволення.

Що стосується посилань позивача на постанову Верховного Суду України №21-6508а15 (справа 537/5837/14-а) від 10.02.2016 року, суд зазначає, що вказане рішення стосується інших фактичних обставин, які виникли на час виплати разової допомоги до 5 травня за 2014 рік, і які регулювалися іншими законами та нормативно-правовими актами, у зв'язку з чим зазначена правова позиція не може застосовуватися у даному випадку.

Оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 41, 69-71, 94, 128, 160-163, 167 КАС України, в силу ч.2 ст. 19, ст. 46, ч.2 ст. 95 Конституції України, ч.5 ст. 12 , ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо перерахунку щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік та зобовязання нарахувати та виплатити таку щорічну одноразову допомогу за 2016 рік- відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :