Справа № 808/225/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/225/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року о/об 15 год. 10 хв.

Справа № 808/225/17

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Закритого акціонерного товариства «МЕТАЛУРГМОНТАЖ» 203 про стягнення коштів за податковим боргом,

за участю представників: від позивача – не прибув; від відповідача – не прибув, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) надійшов адміністративний позов Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Закритого акціонерного товариства «МЕТАЛУРГМОНТАЖ» 203 (далі – відповідач), в якому позивач просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків Закритого акціонерного товариства «МЕТАЛУРГМОНТАЖ» 203 (код ЄДРПОУ 01415174) у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків у сумі податкового боргу, а саме:

- по податку на додану вартість у розмірі 6119,20 грн.;

- по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 5183,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України) та зазначено, що за підприємством обліковується податковий борг з: податку на додану вартість у сумі 6119,20 грн., який виник в результаті несплати відповідачем сум податкових зобов’язань, нарахованих податковим органом у податкових повідомленнях-рішеннях; з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 5183,78 грн., який виник в результаті несплати відповідачем сум податкових зобов’язань, нарахованих податковим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, та несплати самостійно узгоджених сум податкових зобов’язань, визначених у податкових деклараціях.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, 22 березня 2017 року подав до суду клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника податкового органу. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, клопотань та заяв від відповідача на адресу суду не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з’ясував наступне.

Станом на час розгляду адміністративної справи у суді за відповідачем обліковується податковий борг з: податку на додану вартість у сумі 6 119,20 грн.; з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 5 183,78 грн.

1. Податковий борг з податку на додану вартість у сумі 6119,20 грн. виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивачем стосовно відповідача проводились перевірки, та на підставі висновків актів перевірок № 233/153-120/1415174 від 24 березня 2014 року, № 1095/153-120/01415174 від 12 грудня 2041 року, винесені податкові повідомлення рішення:

Загальна сума податкових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями склала 6119,20 грн.

Податкові повідомлення-рішення контролюючим органо надіслано на адресу відповідача та останнім ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувались, отже є узгодженими.

Суми податкових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не були сплачені у встановлені законодавством строки, у зв’язку з чим набули статусу податкового боргу.

2. Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 5183,78 грн. виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивачем стосовно відповідача проводились перевірки, та на підставі висновків актів перевірок № 445/15-00/01415174 від 11 червня 2014 року, № 446/15-00/01415174 від 11 червня 2014 року, № 647/22-00/01415174 від 21 серпня 2014 року, винесені податкові повідомлення рішення:

Отже, загальна сума податкових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями склала 445,44 грн.

Податкові повідомлення-рішення податковим органом надіслано на адресу відповідача та ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувались, отже є узгодженими.

Суми податкових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не були сплачені у встановлені законодавством строки, у зв’язку з чим набули статусу податкового боргу.

Крім того судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подавалась податкова декларація з земельного податку від 27 лютого 2014 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у 2014 році на загальну суму 1 552,42 грн., зі щомісячною часткою сплати у сумі 129,37 грн., та за грудень - 129,35 грн.

Судом встановлено, що відповідачам не сплачено суми податкових зобов’язань за вказаною декларацією по терміну сплати з 30 серпня 2014 року по 30 січня 2015 року включно, на загальну суму 776,20 грн., у зв’язку з чим вказана сума набула статусу податкового боргу.

Також, відповідачем до податкового органу подавалась податкова декларація з земельного податку від 13 лютого 2015 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у 2015 році на загальну суму 1938,97 грн., зі щомісячною часткою сплати у сумі 161,58 грн., та за грудень - 161,59 грн.

Судом встановлено, що відповідачам не сплачено суми податкових зобов’язань за вказаною декларацією, на загальну суму 1938,97 грн., у зв’язку з чим вказана сума набула статусу податкового боргу.

До того ж, відповідачем до податкового органу подавалась податкова декларація з земельного податку від 22 лютого 2016 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у 2016 році на загальну суму 2778,54 грн., зі щомісячною часткою сплати у сумі 231,55 грн., та за грудень - 231,49 грн.

Судом встановлено, що відповідачам не сплачено суми податкових зобов’язань за вказаною декларацією по терміну сплати з 01 березня 2016 року, 30 березня 2016 року по 01 вересня 2016 року включно, на загальну суму 1852,40 грн., у зв’язку з чим вказана сума набула статусу податкового боргу.

Крім того, на підставі статті 129 Податкового кодексу України у зв'язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов’язань відповідачу було нараховано пеню в сумі 58,77 грн.

Отже, загальна сума податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб складає 5183,78 грн.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України Запорізькою ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області 11 серпня 2014 року була сформована податкова вимога №852-25 на суму 1020,00 грн., яка надсилалась на адресу відповідача засобами поштового зв'язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, з огляду на вищевикладене, відповідно до довідок про заборгованість та інтегрованих карток, декларацій, податкових повідомлень - рішень платника Закритого акціонерного товариства «МЕТАЛУРГМОНТАЖ» 203» загальна сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість складає 6119,20 грн., та з земельного податку з юридичних осіб скаладає 5183,78 грн., - який до теперішнього часу не погашений.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов’язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.4 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога – це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Податковим кодексом України не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Запорізькою ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області на підтвердження податкового боргу відповідача з податку на додану вартість у сумі 6119,20 грн. та з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 5183,78 грн. надано податкові декларації, податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу, інтегровані картки Закритого акціонерного товариства «МЕТАЛУРГМОНТАЖ» 203 із зазначених податків, довідки про заборгованість.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобов’язань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості Запорізька ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків Закрите акціонерне товариство «МЕТАЛУРГМОНТАЖ» 203 (код ЄДРПОУ 01415174 у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у м. Запоріжжі/Заводського району код отримувача 38025372, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО - 813015) у сумі податкового боргу, а саме:

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов