Справа № 2-а-5839/09/1470
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 р.Справа № 2-а-5839/09/1470

Категорія: 6.6.1Головуючий в 1 інстанції: Середа О.Ф.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
Вознесенська МДПІ - ОСОБА_5 (довіреність)
Миколаївська митниця - ОСОБА_6 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр»на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від «13»травня 2010 року по справі за позовом Вознесенської обєднаної державної податкової інспекції у Миколаївській області до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр»; третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Миколаївська митниця; за участю Прокуратури Миколаївської області про стягнення обовязкових митних платежів, -

ВСТАНОВИЛА::

Позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр»; третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Миколаївська митниця; за участю Прокуратури Миколаївської області про стягнення обовязкових митних платежів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від «13»травня 2010 року позов задоволено повністю. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр»на користь держави в особі Миколаївської митниці заборгованість перед бюджетом в сумі 3412405,24 грн. обовязкових митних платежів. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр»на користь держави в особі Миколаївської митниці судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Не погодившись з Постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від «13»травня 2010 року та прийняти нове рішення, яким у позові Вознесенської обєднаної державної податкової інспекції у Миколаївській області відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належу правову оцінку обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зовнішньоекономічного контракту від 19.12.06 р. № 7413 1810 укладеного з фірмою Maschinenfabrik Liezenund Giesserei Ges.m.b.H. відповідач по справі у період з березня по травень 2008 р. ввіз на миту територію України обладнання для подрібнення та сортування граніту у розібраному стані загальною вартістю 1089147,5 євро. (11803368,1 грн.)

Згідно пункту 3 статті 3, статті 4 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05.02.92 р. № 2097-ХІІ, із змінами та доповненнями, предмети, що переміщуються через кордон України обкладаються митом, якщо інше не передбачено законом. Вказаний товар за контрактом підлягав митному оформленню на загальних підставах зі сплатою в прибуток держави митних платежів.

Згідно статті 17 Закону України "Про Єдиний митний тариф" від 05.02.92 р. 2097-ХІІ, із змінами та доповненнями, митні платежі сплачуються митним органам.

Згідно Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97 р. № 168/97-ВР, особа, яка ввозить товари на митну територію України сплачує даток на додану вартість в розмірі 20% бази оподаткування, яка встановлюється на підставі пункту 4.3 статті 4 цього Закону.

Таким чином, ввезений відповідачем на митну територію України товар підлягав митному оформленню зі сплатою до прибутку держави суми митних платежів в розмірі 2859477,28 грн.

Відповідно до статті 99 Митного кодексу України ввезений товар в порядку, передбаченому постановою Кабінету міністрів України "Про затвердження Порядку збільшення строку пред'явлення та продовження строків декларування митному органу товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України" від 26.03.03 р. № 377 був розміщений під митним контролем на складі тимчасового зберігання відповідача під його зобов'язання про декларування вантажу відповідачем в установленому порядку.

Відповідно до статті 108 Митного кодексу України строк тимчасового зберігання товарів на складі тимчасового зберігання не може перевищувати трьох місяців.

В порушення статті 88 Митного кодексу України, відповідач не задекларував в установленому порядку ввезені на митну територію товари, не сплатив ввізне мито в розмірі 415668,82 грн. та податок на додану вартість в сумі 2443808,46 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем встановлених строків декларування вантажу, Миколаївською митницею у відношенні керівника підприємства було складено протокол № 083/50400/09 про порушення статей 340, 336, 355 Митного кодексу України.

Незважаючи на надані відповідачем зобов'язання та закінчення строку зберігання на обладнання для подрібнення граніту, в порушення статті 88 Митного кодексу України підприємством не здійснено декларування вказаного товару у митному режимі "імпорт", тобто не подавав вантажні митні декларації, не сплачені податки та збори, що підлягають сплаті при митному оформленні вказаного товару.

В подальшому, товар, який знаходився під митним контролем, без відома та дозволу митниці був виданий відповідачем зі складу в роботу.

З матеріалів справи вбачається, і це підтверджено результатами перевірки, що несплата відповідачем обов'язкових митних платежів складала 2273350,17 грн., з яких - ввізне мито 315357,61 грн., ПДВ - 1871717,79 грн., митні збори: за митне оформлення - 1661,9 грн. та за перебування під митним контролем - 84612,87 грн.

Зазначена сума розрахована станом на день граничного терміну декларування та сплати митних платежів.

Податкові повідомлення митного органу від 09.02.10 р. № № 1, 2, 3, 4, 5 та виставлена позивачем перша податкова вимога від 07.04.10 р. № 1/28 відповідачем у добровільному порядку не виконані, дії контролюючих органів в судовому порядку не оскаржені.

Не виконане податкове зобов'язання підлягає сплаті відповідно до положень Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00 р. № 2181-ІІІ, із змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку, що відповідно із статтями 2, 3, 16, 19 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Миколаївський окружний адміністративний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відносно клопотання позивача про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись новому представнику з матеріалами справи в звязку зі звільненням представника ОСОБА_7 з посади юрисконсульта.

Як вибачається з матеріалів справи в попередніх засіданнях суду апеляційної інстанції приймав участь представник позивача ОСОБА_8, а не звільнений ОСОБА_7, а отже звільнення останнього не впливає на належне та гарантоване процесуальним законом представництво позивача в суді апеляційної інстанції, а вказане клопотання направлено на затягування строків розгляду апеляційної скарги, в звязку з чим в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись новому представнику з матеріалами справи в звязку зі звільненням представника ОСОБА_7 з посади юрисконсульта у судовому засіданні від 22.12.2010 року колегією суддів апеляційного суду було відхилено.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр»на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від «13»травня 2010 року по справі № 2-а-5839/09/1470, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від «13»травня 2010 року по справі за позовом Вознесенської обєднаної державної податкової інспекції у Миколаївській області до відкритого акціонерного товариства «Олександрівський гранітний карєр»; третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Миколаївська митниця; за участю Прокуратури Миколаївської області про стягнення обовязкових митних платежів, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 23 грудня 2010 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3