Справа № 2-а-1839/2011
Суддя: Дворнін О. С.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1839/2011
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2011 р.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Дворнік О.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі про визнання дій протиправними та нарахування та виплату недоплаченої соціальної допомоги, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом і в підтвердження своїх вимог зазначає, що є дитиною війни і згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної доплати до основної пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідач не проводив нарахування та виплату відповідних доплат саме в вищезазначеному розмірі, а тому позивач просить визнати дії відповідача щодо невиплати доплати до пенсії як дитині війни неправомірними та стягнути підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у відповідності до вимог с.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 жовтня 2009 року, а також проводити виплату в подальшому.

19 квітня 2011 року суддею винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копія якої направлена відповідачу. Крім того, відповідно до ст. 99 КАС України позовні вимоги позивачки за період з 1 жовтня 2009 року по 18 жовтня 2010 року залишені без розгляду у звязку із пропущенням нею шестимісячного строку, встановленого для звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Представником відповідача було подано письмове заперечення на позов, зі змісту якого вбачається, що дійсно згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни підлягає виплаті надбавка до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте, підвищення до пенсії дітям війни повинно виплачуватись у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року. За таких обставин вважає, що управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 1 Закону № 2195-ІV вона має статус дитини війни.

Дані обставини підтверджуються паспортом громадянина України на імя позивача.

Частиною 2 статті 8 і частиною 3 статті 22 Конституції України визначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 і ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ст.70 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Вказана норма закону передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно його дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Також Законом України „ Про Державний бюджет України на 2010 рік дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не була зупинена і, відповідно, у 2010 році діє норма, згідно якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, тому нарахування такої допомоги повинно було проводитись саме на підставі ст. 6 Закону України «Про захист дітей війни». На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

В силу ст. 2 ч. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Положення частини 3 цієї статті не є перешкодою для застосування зазначеної величини, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни з 19 жовтня 2010 року в розмірі, меншому ніж це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними, тому слід зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за вищевказаний період з урахуванням виплачених сум. Задовольняючи вимоги щодо нарахування та виплати недоплаченої допомоги, суд вважав за можливим вийти за межі позовних вимог в частині стягнення такої допомоги на підставі ст. 11 КАС України для повного захисту прав позивача. Крім того, враховуючи той факт, що право позивачки на таку соціальну допомогу продовжує існувати і надалі, слід зобовязати управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області нараховувати та щомісячно виплачувати передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19 жовтня 2010 року і по день припинення права на таку допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 5, 7- 9, 11, 14, 17-19, 158, 183-2, 186 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі щодо виплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі, меншому, ніж це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 19 жовтня 2010 року по день припинення права на таку допомогу, із урахуванням фактично виплачених сум.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1,70 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя: ОСОБА_2