Справа № 810/466/17
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/466/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року 810/466/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовом

Вишгородської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

до

Дочірнього підприємства "Вишгородтранс"

про

стягнення коштів з банківських рахунків платника,

в с т а н о в и в:

Вишгородська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Дочірнього підприємства "Вишгородтранс" про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у сумі 583782,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у сумі 583782,24 грн. Дана заборгованість підтверджується деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями, згідно з яким до відповідача застосовані штрафні санкції, а також нарахованою пенею.

Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.01.2017 відкрито провадження у справі №810/466/17, розгляд якої відповідно до статті 183-2 КАС України здійснюється у порядку скороченого провадження.

Одночасно вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через відділ документообігу суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

27 лютого 2017 року до суду надійшли заперечення на позов, в яких відповідач просив суд прийняти рішення по податковому боргу в сумі 268327,10 грн., оскільки відсутні будь-які документи по залишкам несплаченої пені.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Дочірнє підприємство "Вишгородтранс" (код ЄДРПОУ 25567096) зареєстроване як юридична особа 15.04.1998 та як платник податків, зборів та інших обов’язкових платежів перебуває на податковому обліку в Вишгородській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 08.12.2016 за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 583782,24 грн., який виник з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем було подано до податкового органу податкові декларації з податку на прибуток підприємства, а саме:

- податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 278,00 грн.;

- податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 18,00 грн.;

- податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 2160,00 грн.

У серпні 2014 року Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ДП "Вишгородтранс", за результатами якої складено Акт від 26.08.2014 №1776/15-2/25567096.

Перевіркою було встановлено факт несвоєчасної сплати грошового зобов’язання з податку на прибуток у сумі 287,00 грн. із затримкою 180 календарних днів, у сумі 420,00 грн. із затримкою 363 календарних дні, у сумі 210,00 грн. із затримкою 459 календарних днів, у сумі 21,40 грн. із затримкою 1072 календарних дні, чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 10.09.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Будь-яких доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку вказаного податкового повідомлення-рішення відповідачем суду не надано.

У зв’язку з тим, що відповідачем не здійснюється погашення податкового зобов’язання з податку на прибуток, позивачем у відповідності до вимог ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню в розмірі 161,05 грн., що підтверджується обліковою карткою платника.

Отже, з урахуванням наведеного, податковий борг відповідача з податку на прибуток перед бюджетом становить 2804,73 грн.

В лютому 2014 року Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено перевірку ДП "Вишгородтранс" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов’язання по орендній платі за землю, за результатами якої складено Акт від 03.02.2014 №410/1501/25567096.

Перевіркою було встановлено порушення строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по орендній платі за землю за березень 2011 року, чим порушено вимоги п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 20.02.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

У вересні 2014 року Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено перевірку ДП "Вишгородтранс" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов’язання по орендній платі за землю, за результатами якої складено Акт від 24.09.2014 №1998/1502/25567096.

Перевіркою було встановлено порушення строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по орендній платі за землю за січень-квітень 2011 року, чим порушено вимоги п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 07.10.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

В жовтні 2016 року Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено перевірку ДП "Вишгородтранс" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов’язання по орендній платі за землю за період з 02.03.2010 по 21.10.2016, за результатами якої складено Акт від 21.10.2016 №1712/12-02/25567096.

Перевіркою було встановлено порушення строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по орендній платі за землю по декларації за січень-травень 2010 року та за березень-липень 2011 року, чим порушено вимоги п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 08.11.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Будь-яких доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку вказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано.

У зв’язку з тим, що відповідачем не здійснювалась своєчасна сплата податкового зобов’язання з орендної плати за землю, позивачем у відповідності до вимог ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню в розмірі 103609,64 грн., що підтверджується обліковою карткою платника.

При цьому, судом не береться до уваги доводи відповідача, що податковим органом не відображено сплату боргу по земельному податку в розмірі 110000,00 грн., оскільки зі змісту облікової картки вбачається, що вказана суму була зарахована 18.10.2016 на сплату боргу минулих років. У той же час суд звертає увагу на те, що станом на 18.10.2016 податковий борг відповідача з орендної плати за землю становив 273744,98 грн.

Отже, з урахуванням наведеного, податковий борг відповідача з орендної плати за землю перед бюджетом становить 119842,02 грн.

Також, судом встановлено, що відповідачем було подано до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2013 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 6748,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 6631,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7171,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 9547,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7147,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7744,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 9153,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8615,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7542,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 9378,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7909,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 9876,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 2937,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 2296,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 6135,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 6370,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7918,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 6206,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 6750,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8238,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8102,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7189,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8821,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 6569,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 7284,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8887,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8377,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8296,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 9555,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 8296,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2016 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 4066,00 грн.;

В серпні 2014 року Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ДП "Вишгородтранс", за результатами якої складено Акт від 22.08.2014 №1736/15-1/25567096.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 07.10.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

У червні 2016 року Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість та своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ДП "Вишгородтранс", за результатами якої складено Акт від 02.06.2016 №766/12-01/25567096.

Перевіркою було встановлено порушення відповідачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму ПДВ 3712,25 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 11.07.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Будь-яких доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку вказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано.

У зв’язку з тим, що відповідачем не здійснювалась своєчасна сплата податкового зобов’язання з податку на додану вартість, позивачем у відповідності до вимог ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню в розмірі 179283,04 грн., що підтверджується обліковою карткою платника.

Отже, з урахуванням наведеного, податковий борг відповідача з податку на додану вартість перед бюджетом становить 451424,08 грн.

У той же час, позивач не надав суду доказів виникнення у відповідача заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами з урахуванням залишку несплаченої пені в сум 9711,41 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, податковий борг відповідача перед бюджетом, який підтверджується матеріалами справи, становить 574070,83 грн.

Однак, у встановлений Податковим кодексом України строк відповідачем самостійно узгоджену суму податкового зобов’язання в повному обсязі не сплачено.

Так, податковим органом були виставлені відповідачу податкові вимоги від 31.12.2008 №1 та від 20.02.2009 №2/139, які були отримані ним, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та підписом уповноваженої особи відповідача на корінці податкової вимоги відповідно.

Проте, дані податкові вимоги залишилась без задоволення.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу платник податків зобов’язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 49 Податкового кодексу України визначені умови подання податкової декларації до податкового органу.

Так, пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, у випадку визначення податкового (грошового) зобов’язання органом ДФС граничним днем сплати буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідного податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У силу підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з несплатою відповідачем у встановлені законодавством строки грошових зобов'язань позивачем була нарахована пеня з податку на прибуток у сумі 161,05 грн., з орендної плати за землю у сумі 103609,64 грн. та з податку на додану вартість у сумі 179283,04 грн., які станом на момент розгляду справи не сплачені в повному обсязі.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, самостійно нараховані відповідачем суми податкового зобов’язання, а також грошові зобов’язання, визначені в податкових повідомленнях-рішеннях, та нарахована пеня, які не було оскаржено в установленому законом порядку, є узгодженим податковим боргом.

Таким чином, загальна сума податкового боргу, що підлягає сплаті відповідачем, становить 574070,83 грн.

Зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як було встановлено судом, податковим органом були виставлені відповідачу податкові вимоги від 31.12.2008 №1 та від 20.02.2009 №2/139 про сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов’язаннями.

Вказані податкові вимоги були отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та підписом уповноваженої особи відповідача на корінці податкової вимоги відповідно.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

На підставі наведеного, суд вбачає наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення коштів з рахунків ДП "Вишгородтранс" у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 574070,83 грн.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 574070,83 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, то враховуючи положення частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Вишгородської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Вишгородтранс" (код ЄДРПОУ 25567096) на користь Державного бюджету України кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у сумі 574070 (п’ятсот сімдесят чотири тисячі сімдесят) грн. 83 коп.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Балаклицький А. І.