Справа № 815/4634/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4634/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),-

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 (за довіреностями),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ТОВ Інтернаціональні телекомунікації до СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ТОВ Інтернаціональні телекомунікації до СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС, в якому позивач, з урахуванням уточнень (а.с.33-35), просить суд визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС від 05.09.2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 999 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ Інтертелеком 22.08.2016 року отримало акт фактичної перевірки центру сервісного обслуговування ТОВ Інтертелеком, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 44/46 складений та вручений представнику ТОВ Інтертелеком 22.08.2016 року на підставі якого, у наступному було прийнято оскаржуване рішення. Ознайомившись із змістом акту перевірки ТОВ Інтертелеком встановило, що у ньому викладені нічим не підтверджені і такі, що суперечать фактичним обставинам та вимогам діючого податкового законодавства твердження. У зв'язку з викладеним ТОВ Інтертелеком звернулося до відповідача із запереченнями до акту перевірки, у яких виклало прохання не приймати на підставі вказаного акту протиправних рішень. У своїх запереченнях позивач відмітив наступне. У акті перевірки було зазначено, що фахівцями податкового органу, в ході проведення фактичної перевірки, було нібито, виявлено факти реалізації працівником ТОВ Інтертелеком телефону Nokia 8208 за 499 грн. у приміщенні центру сервісного обслуговування ТОВ Інтертелеком без проведення розрахункової операції через РРО та видачі відповідного розрахункового документа. При цьому у акті перевірки податківцями було зазначено, що під час придбання ними названого вище телекомунікаційного обладнання їм було видано товарний чек №34538 від 08.08.2016 року, про придбання цього телефону у СПД ОСОБА_4 У акті перевірки податківцями не було зазначено, чому саме вони вважали, що розрахункова операція виконана третьою особою, самостійним суб'єктом господарювання (ФОП ОСОБА_4В.) при реалізації обладнання фахівцям податкової інспекції мала бути проведена через РРО ТОВ Інтрертелеком і яким нормативно-правовими актами це передбачено. Податківці лише зазначили, що телефон їм продала касир ТОВ Інтертелеком ОСОБА_5 У своєму адміністративному прозові позивач зазначає, що попередньо, ще на початку перевірки 08.08.2016 року, податківці, вже безпідставно стверджували що їх, нібито, не допустили до проведення перевірки, але це враження податківців не відповідало дійсності, про що СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС України була повідомлена листом №2583-21 від 10.08.2016 року, врученим податковому органу 10.08.2016 року. Після чого податківці повернулися і завершили перевірку. Згідно із поясненнями, наданими касиром ТОВ Інтертелеком, ОСОБА_5. у пояснювальній записці від 16.08.2016 року, у відповідь на запит СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС України від 15.08.2016 року №3669/10/28-8-14-02, вбачається, що касир ОСОБА_5, не проводила жодних операцій по прийому платежів від фахівців податкового органу в рахунок оплати телефону Nokia 8208 ані 08.08.2016 року, ані у будь-який інший час. З викладеного вбачається, що описана податківцями в акті перевірки ситуація фактично не відбувалася і працівники податкової інспекції помилилися, оскільки жодного доказу їх твердженням, викладеним у акті перевірки не вказано, не встановлено і не існує. Очевидно, що податківці просто переплутали хто саме продав їм обладнання під час його придбання у ФОП ОСОБА_4, відповідно вони певним чином перекрутили фактичні обставини під час складання акту перевірки. Однак, та обставина, що податківці дещо заплуталися у своїх враженнях від участі у господарських відносинах з ОСОБА_4, жодним чином не може бути підставою для висновку про те, що при проведенні перевірки встановлено якісь факти порушення з боку посадових осіб ТОВ Інтертелеком вимог п.1,2,3 ст.3 Закону України №265/95 - ВР від 06.07.1995 року, як це вказано у висновках акту перевірки. Існування певної плутанини у враженнях та твердженнях податківців, які проводили перевірку підтверджується і змістом складеного ними протоколу без номеру, датованого _ серпня 2016 року на бланку серії АА №759147 у якому зазначено, що перевіркою встановлено, що посадова особа, ОСОБА_6, начальник центру обслуговування абонентів ТОВ Інтертелеком, допустила невідповідність факту продажу товару без проведення розрахункової операції. При цьому податківцями у протоколі не вказано яким саме обставинам не відповідає встановлений ними факт. Однак з матеріалів перевірки можна легко зрозуміти і встановити, що встановлена саме невідповідність цього факту дійсності, оскільки податківці плутаються як у складі осіб, які допустили порушення, зазначаючи то ОСОБА_5 то ОСОБА_6, так і у обставинах їх участі у господарській операції з придбання телекомунікаційного обладнання у ФОП ОСОБА_4 ТОВ Інтертелеком стверджує, що позивач не приймав жодної участі у господарських відносинах, які мали місце між податківцями та ФОП ОСОБА_4 Позивач вважає висновки податкового органу, викладені у акті перевірки, хибними, надуманими, такими що суперечать діючому законодавству і не підтверджуються жодними доказами.

З огляду на викладені вище обставини, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС від 05.09.2016 року № є незаконним, протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві і просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.72-74), у яким зазначено, що Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС з адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Інтернаціональні телекомунікації про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2016 року № НОМЕР_1 не згодна, вважає доводи викладені в ньому необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Вищезазначене податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі акту № 158/28-08-14-02/30109015 від 22.08.2016 року Про результати фактичної перевірки ТОВ Інтерелеком щодо дотримання порядку проведення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору з найманими працівниками. Дана фактична перевірка проводилася на підставі ст. 20, п.п. 75.1.3 ст. 75, п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80, п.п. 82.3 ст. 82 Податкового Кодексу України. На виконання наказу СДПІ з обслуговування ВП у м. Одесі МГУ ДФС від 29.07.2016 року № 344 Про проведення фактичної перевірки ТОВ ІНТЕРНАЦІОНАЛЬНІ ТЕЛЕКОМУНІКАЙЦІЇ № 344 від 29.07.2016 року завідуючою сектором фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями відділу аудиту - ОСОБА_3 та головним державним інспектором того ж відділу - ОСОБА_7 З метою проведення фактичної перевірки 08.08.2016 року перевіряючими було здійснено виїзд за адресою: м.Одеса, вул. Рішельєвська, буд.44/46 за місцем знаходження центру обслуговування абонентів. Керуючись п.80.4 ст.80 Податкового Кодексу України перед початком фактичної перевірки була проведена контрольна розрахункова операція, а саме: 08.08.2016р. касиром ТОВ Інтертелеком працівникам податкової служби був проданий мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн. У якості розрахункового документу особою, що проводила розрахункову операцію ОСОБА_8 був виданий товарний чек № 34538 від 08.08.2016р. від СПД ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2). На виконання вимог п.81.1 ст.81 Податкового Кодексу України посадовими особами СДПІ з обслуговування ВПП у місті ОСОБА_9 МГУ ДФС посадовій особі ТОВ Інтернаціональні телекомунікації, яка назвалася керівником центру сервісного обслуговування та відмовилася представитися було предявлено направлення на проведення фактичної перевірки, копію наказу про проведення перевірки, оригінали службових посвідчень. Однак, перевіряючим було відмовлено у допуску до перевірки. Був складений акт від 08.08.2016р. № 71/28-08-14-02 про відмову у допуску посадових осіб. В звязку з чим, 09.08.2016р. СДПІ з ОВП у м. Одесі було прийнято рішення за № 2/28-08-14-02 про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Лише 10.08.2016 року до СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС надійшов лист ТОВ Інтертелеком про допуск посадових осіб до фактичної перевірки. Таким чином, даною перевіркою було встановлено факт продажу товару без проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а саме: факт продажу касиром ТОВ Інтертелеком ОСОБА_8 працівникам податкової служби мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн. касиром ОСОБА_8 був виданий товарний чек № 34538 від 08.08.2016 року від СПД ОСОБА_4, у підтвердження взаємовідносин з ТОВ Інтертелеком до перевірки надано копію договору про суборенду приміщення № 12-Б від 01.11.2015 року. Придбаний товар мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн. був виданий перевіряючим з приміщення центру сервісного обслуговування субєкту господарювання ТОВ ІНТЕРТЕЛЕКОМ за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 44/46, а тому зазначена розрахункова операція потребувала застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі відповідного розрахункового документ, однак на мобільний телефон Nokia 8208 не були надані документи, що підтверджують облік товарних запасів за місцем реалізації. Таким чином перевіркою були порушення вимог п.п. 1,2, 12 ст. З Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення адміністративного позову з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ Інтернаціональні телекомунікації (ТОВ Іетертелеком) зареєстровано як юридична особа 21.09.1998 року та перебуває на податковому обліку з 13.10.1998 року в СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22-28).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення фактичних перевірок визначений в ст.80 ПК України. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПК України). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (80.2.2 ст. 80 ПК України); неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (80.2.4 ст. 80 ПК України).

У період з 08.08.2016 року по 22.08.2016 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС на підставі ст.20, п.п.80.2.2, 80.2.4 ст.80 Податкового кодексу України та наказу про проведення фактичної перевірки віл 29.07.2016 року №344 з метою здійснення контролю за дотримання порядку проведення платниками податків розрахункових операцій. Ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) в присутності начальника центру обслуговування абонентів ОСОБА_6 завідувачем сектору фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями відділу аудиту Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Одесі міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3 (направлення від 29.07.2016 року №384), головним державним інспектором сектору фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями відділу аудиту Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Одесі міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_10 (направлення від 29.07.2016 року №384) проведено фактичну перевірку субєкта господарської діяльності ТОВ Інтертелеком, а саме: господарської одиниці центр сервісного обслуговування за адресою: м.Одеса, вул.Рішельєвська, буд.44/46.

Відповідно до приписів ст.81 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати(п. 86.1).

За результатами фактичної перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015, яким встановлено порушення п.1,2,12 ст.3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг (а.с.11-14, 59-62) разом із додатками.

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ Інтертелеком на адресу відповідача направило заперечення від 25.08.2016 року №2772-21 на акт фактичної перевірки центру обслуговування ТОВ Інтертелеком, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Рішельєвська, 44/46 (а.с.16-19).

За результатами розгляду вищевказаних заперечень СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС за №131/10/28-08-14-02 01.09.2016 року на адресу позивача надано відповідь, якою заперечення субєкта господарювання залишено без задоволення, а висновки акту перевірки без змін (а.с.19-21, 56-58).

На підставі акту перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2016 року, яким за порушення п.1,2,12 ст.3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 Податкового кодексу України, згідно п.1 ст.17, ст..20 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг ТОВ Інтертелеком визначено суму грошового зобовязання по штрафним (фінансовим) санкціям (штрафам) у розмірі 999,00 грн. (а.с.9)

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку, звернувшись із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем п.1,2,12 ст.3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг,

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Перевіркою встановлено факт продажу товару без проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а саме: 08.08.2016 року касиром ТОВ ІНТЕРТЕЛЕКОМ працівникам податкової служби був проданий мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн. У якості розрахункового документу особою, що проводила розрахункову операцію ОСОБА_8 був виданий товарний чек № 34538 від 08.08.2016 року від СПД ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2). Касир ОСОБА_8 у трудових відносинах з СПД ОСОБА_4 не перебуває, у підтвердження взаємовідносин з ТОВ ІНТЕРТЕЛЕКОМ до перевірки надано копію договору про суборенду приміщення № 12-Б від 01.11.2015р. В ході перевірки був направлений запит про проведення зустрічної звірки даних субєкту господарювання ТОВ ІНТЕРТЕЛЕКОМ з СПД ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) до ДПІ у Київському районі м. Одеси від 11.08.2016 року № 1863/7/28-08-14-02. У разі не підтвердження взаємовідносин СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС залишає за собою право на проведення заходів у межах повноважень, наданих Податковим Кодексом України. Встановлено факт продажу товару на суму 499,00 грн., який не відображений у обліку за місцем реалізації, а саме: на мобільний телефон Nokia 8208 не надані документи, що підтверджують облік товарних запасів за місцем реалізації.

У висновках акту перевірки зазначені порушення вимог п.п.1,2,12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями).

Суд вважає обґрунтованими вказані доводи відповідача,з огляду на наступне.

Згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до частини першої ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видом діяльності за КВЕД, яку здійснює позивач є: 43.21 Електромонтажні роботи; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; 95.12 Ремонт обладнання зв'язку; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 61.20 Діяльність у сфері безпроводового електрозв'язку (основний); 61.90 інша діяльність у сфері електрозв'язку; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с.22-28).

У судових засіданнях представники відповідача, які здійснювали перевірку за результатами якої прийнято спірне податкове повідомлення-рішення пояснили, що 08.08.2016 року касиром ТОВ Інтертелеком працівникам податкової служби був проданий мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн., однак в якості розрахункового документу особою, що проводила розрахункову операцію ОСОБА_8 був виданий товарний чек № 34538 від 08.08.2016 року від СПД ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2).

Також перевіряючи надали усні пояснення про те, що під час покупки мобільний телефон Nokia 8208 одна і та ж особа, а саме: ОСОБА_8 здійснила поповнення номеру телефону на суму 30,00 грн. про що надала фіскальний чек з РРО № від 08.08.2016 року та копія чеку №204 від 08.08.2016 року з платіжного терміналу банку АБ Південний.

На підтвердження вказаної обставини, з боку відповідача надано до суду: копію товарного чеку №34538 від 08.08.2016 року, у якому у графі товар зазначено Nokia 8208 (ИМЕИ А00000014Е4Е1С) у кількості 1 шт. на загальну суму 499,00 грн. На вказаному чеку проставлено штамп СПБ ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) та зазначено інформацію про місце реалізація: м.Одеса, вул. Рішельєвська, 44.; копію гарантійного талону №БО-16-13190 із зазначенням дати продажу 08.08.2016 року, продавець: ОСОБА_4, покупець ОСОБА_11, виріб телефон, найменування Nokia 8208 (а.с.80).

Також з боку відповідача до суду надано копі фіскального чеку з РРО № від 08.08.2016 року (час здійснення розрахункової операції 12 год. 07 хв.) та копія чеку №204 від 08.08.2016 року з платіжного терміналу банку АБ Південний (час здійснення розрахункової операції 12 год. 07 хв.) з яких вбачається, що вказані документи на суму 30,00 грн. були видані ТОВ Інтерлетеком, м.Одеса, вул.Рішельєвська, 44/46, Центр обслуговування абонентів (а.с.80).

Судом встановлено, що 23.11.2012 року ТОВ Інтернаціональні телекомунікації Наказом (розпорядженням) №И/К-003470-И-000037489, ОСОБА_12, прізвищем якої згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №187212 від 14.09.2013 року після державної реєстрації шлюбу стало ОСОБА_8, з 23.11.2012 року прийнята на роботу до Відділу маркетингу та продажів м.Одеси на посаду касира по прийому платежів (а.с.52-53).

Представник позивача у своєму адміністративному позові, посилаючись на письмові пояснення ОСОБА_5 від 16.08.2016 року (а.с.15), стверджує, що перевіряючі помиляться, стверджуючи, що продаж мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн. був здійснений працівником підприємства позивача з видачею накладної від СПД ОСОБА_9

Для підтвердження обставин, на які посилається представник позивача у своєму адміністративному позові судом було здійснено виклик ОСОБА_5 у судові засідання 05.12.2016 року, 21.12.2016 року, 12.01.2017 року, 20.02.2017 року, 15.03.2017 року для допиту у якості свідка.

При цьому ухвалами суду від 31.01.2017 року та 20.02.2017 року судом застосовано заходи процесуального примусу до ОСОБА_5, визначені ст. 272 КАС України.

Однак, ОСОБА_5 у судові засідання не зявлялась, а від Київськеого ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області на якого ухвалами суду від 31.01.2017 року та 20.02.2017 року був покладений обовязок виконання ухвали суду про привід ОСОБА_5, надійшла відповідь про неможливість здійснення приводу вказаної особи (а.с.179-188).

При цьому з наказу (розпорядження) №И/К-0004526/1810-к ТОВ Інтертелеком, судом встановлено, що ОСОБА_5 звільнена 28.11.2016 року з посади старшого касира Відділу маркетингу та продажів в м.Одесі на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.120), тобто після того, як судом було прийнято рішення про виклик її для допиту у якості свідка.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що ОСОБА_5 не прибула до суду для допиту у якості свідка, суд вважає, що позивачем не доведена обставина того, що вказана особа не здійснювала реалізацію перевіряючим мобільний телефон Nokia 8208 на суму 499,00 грн.

Судом встановлено, що між ТОВ Інтертелеком (орендодавець) та ФОП ОСОБА_4 01.11.2015 року укладено договір суборенди №12-Б строком дії до 30.09.2018 року предметом якого є частина нежитлового приміщення загальною площею 2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Рішельєвська, буд.44/46 та стелаж для товарів (а.с.54).

Згідно акту прийому-передачі від 01.11.2015 року ТОВ Інтертелеком (орендодавець) передав, а ФОП ОСОБА_4 (суборендар) прийняла в тимчасове платне володіння та користування частину нежитлового приміщення загальною площею 2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Рішельєвська, буд.44/46 та стелаж для товарів (а.с.55).

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_4 зареєстрована 22.03.2004 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань (дата внесення запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця-10.04.2017 року).

Для встановлення обставин про які зазначено в адміністративному позові, судом викликано для допиту у якості свідка у судові засідання 05.04.2017 року та 20.04.2017 року ФОП ОСОБА_4, однак вказана особа у судові засідання не зявлялась.

У судовому засіданні 21.12.2016 року, судом допитано у якості свідка ОСОБА_6 Володимирова, який працює начальником центру обслуговування абонентів ТОВ Інтертелеком. Вказана особа пояснила, що після того як на перевірку прийшли співробітники податкової, він звернувся до юриста підприємства позивача і не продовжував спілкування з останніми. Також ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 є колишнім працівником ТОВ Інтертелеком і працювала на казі. ФОП ОСОБА_4 займала одну вітрину у приміщенні центру сервісного обслуговування, підстави з яких ФОП ОСОБА_4 користувалась вітриною йому не відомі.

Таким чином, обставини, на які посилається представник позивача у своєму адміністративному позові не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

В свою чергу, факти, які встановлені в акту перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015 підтверджуються поясненнями завідуючої сектору фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями відділу аудиту Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Одесі міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_3, головного державного інспектора сектору фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями відділу аудиту Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Одесі міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_10 та наданими до суду доказами.

Загальні умови і порядок контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) встановлені Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг № 265/95-ВР від 6 липня 1995 року.

Відповідно до ст.2 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Статтею 3 ЗаконуУкраїни Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг визначено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані, зокрема: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п.1); видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (п.2); вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (п.12).

Згідно із п.1 с. 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарюванняю: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів

Відповідно до ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства України, оскільки факти, які встановлені в акті перевірки від 22.08.2016 року №158/28-08-14-02/30109015 знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ Інтернаціональні телекомунікації є необґрунтованими, а отже не підлягають задоволенню.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст. 71 КАС України).

гідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ТОВ Інтернаціональні телекомунікації до СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС від 05.09.2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 999 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 25.04.2017 року.

Суддя Вовченко O.A.

У задоволенні адміністративного позову ТОВ Інтернаціональні телекомунікації до СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м.Одесі МГУ ДФС від 05.09.2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 999 грн. - відмовити.

25 квітня 2017 року.