Справа № 826/16092/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 квітня 2017 року 08:30 справа №826/16092/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доПриватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни
третя особаСадівницьке товариство "Енергетик"
провизнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ТОВ ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи - Садівницького товариства "Енергетик" (далі по тексту - третя особа, СТ "Енергетик"), в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки за СТ "Енергетик" для колективного садівництва на праві постійного користування земельною ділянкою, про що Державним реєстратором прийнято рішення індексний номер: 30268951 від 01 липня 2016 року; 2) скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30268951 від 01 липня 2016 року щодо реєстрації земельної ділянки за СТ "Енергетик", для колективного садівництва, на праві постійного користування земельною ділянкою із формою власності: Державна власність, кадастровий номер НОМЕР_1, загальним розміром 0,263 га, що розташована АДРЕСА_1; 3) скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою для колективного садівництва, із формою власності: Державна власність, кадастровий номер НОМЕР_1, СТ "Енергетик", номер запису про інше речове право: НОМЕР_2 від 29 червня 2016 року (спеціальний розділ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/16092/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 13 лютого 2017 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали, представники третьої особи проти задоволення позову заперечили; відповідач до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 липня 2016 року №30268951, розглянувши заяву Садового товариства "Енергетик" від 29 червня 2016 року за реєстраційним №17436710 та документи, подані для державної реєстрації прав проведено державну реєстрацію іншого речового права, постійного користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за Садовим товариством "Енергетик".

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3 вбачається, що на підставі вказаного рішення зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою за Садовим товариством "Енергетик", номер запису про інше речове право НОМЕР_2, дата час проведення державної реєстрації 29 червня 2016 року о 14:57:55 год.

Рішенням Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 жовтня 2016 року НОМЕР_5 внесено зміни до запису про інше речове право на майно за номером НОМЕР_2 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким право постійного користування земельною ділянкою зареєстровано за АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що дії та рішення відповідача з державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за СТ "Енергетик" здійснене з порушенням встановленого законом порядку та порушують права ОСОБА_1, як власника садового будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_4 у СТ "Енергетик". Зокрема позивач зазначає наступне: державна реєстрація постійного користування земельною ділянкою проведена всупереч статті 92 Земельного кодексу України; державним реєстратором не зазначено рішення уповноваженого органу про видачу дозволу та затвердження технічної документації із землеустрою; на спірну земельну ділянку накладено арешт Обухівським районним судом Київської області.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив про відповідність державної реєстрації вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Третя особа проти позову заперечила, зазначивши, що СТ "Енергетик" набуло право на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідними судовими рішеннями; земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 сформована незаконно; державна реєстрація права постійного користування здійснена у встановленому законом порядку; позивач не набув права на земельну ділянку, на якій знаходяться об'єкти самочинного будівництва.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить із наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржуване рішення на предмет його відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступних міркувань.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з положеннями частини п'ятої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, крім державної реєстрації права власності та інших речових прав, що проводиться нотаріусами незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є, у тому числі нотаріус.

Частина третя статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За правилами частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Частина друга статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно з частиною четвертою статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частина перша статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

Таким чином, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за умови відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, та при відсутності підстав для відмови у державній реєстрації прав, нотаріус, як державний реєстратор, зобов'язаний прийняти рішення про державну реєстрацію прав.

Досліджуючи наявність підстав для реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за АДРЕСА_1, суд звертає увагу на наступне.

Частина перша статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як видно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, підставою для виникнення іншого речового права, а саме права постійного користування земельною ділянкою вказано наступне: системна папка СТ "Енергетик", серія та номер заяви 17413386, виданий 24 червня 2016 року; видавник: ОСОБА_3; витяг з ДЗК серія та номер: НОМЕР_8, виданий 06 квітня 2016, видавник: Управління Держземагентсва в Обухівському районі Київської області.

З урахуванням рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 жовтня 2016 року НОМЕР_5 підставою для виникнення іншого речового права вказано витяг з ДЗК НОМЕР_8, виданий 14 квітня 2016 року, видавник: Управління Держземагентсва в Обухівському районі Київської області.

Наявні у справі докази підтверджують, що для державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою представник Садівницького товариства "Енергетик" ОСОБА_4 подала копії наступних документів: 1) технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Садівницького товариства "Енергетик", у складі якої містяться: державні акти про право користування землею серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7, видані ВЕО "Київенерго"; довіку Старобезрадичівської сільської ради щодо передачі земельної ділянки на праві постійного користування ВЕО "Київенерго"; рішення Старобезрадичівської сільської ради народних депутатів від 07 жовтня 1992 року про надання земельної ділянки ВЕО "Київенерго"; протоколу угоди між ВЕО "Київенерго" та п/я А-1897 про створення об'єднаного колективного саду в Обухівському районі Київської області від 20 листопада 1991 року; абрис земельної ділянки, виготовлений на замовлення Садівницького товариства "Енергетик" на площу 2,4780 га; кадастровий план земельних ділянок; абрис земельної ділянки, виготовлений на замовлення Садівницького товариства "Енергетик" на площу 0,1599 га; акта перенесення в натуру меж наданої земельної ділянки ВЕО "Київенерго" під організацію колективних садів від 14 січня 1993 року; акта перенесення в натуру меж наданої земельної ділянки п/я А-1897 під організацію колективних садів від 14 січня 1993 року; протоколу засідання архітектурно-містобудівної ради від 05 квітня 1995 року про погодження робочого проекту організації та забудови території колективного саду "Енергетик"; схеми розташування земельної ділянки; викопіювання з плану формування; акт обстеження земельних ділянок в натурі від 16 січня 2014 року; схему місця розташування земельних ділянок; кадастрові плани; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; довідку статистичного управління щодо Садівницького товариства "Енергетик"; статут Садівницького товариства "Енергетик"; свідоцтво про державну реєстрацію Садівницького товариства "Енергетик"; протокол засідання правління СТ "Енергетик"; рішення виконавчого комітету Обухівської ради народних депутатів від 16 квітня 1991 року №135; копія сторінок паспорта ОСОБА_4 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; 2) рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року у справі №2-272/13; 3) рішення Апеляційного суду Київської області від 03 червня 2014 року у справі №2-272/13; 4) ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року; 5) ухвала Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2015 року у справі №2-272/13; 6) ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2015 року у справі №2-272/13, що підтверджується карткою прийому заяви №71355183.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Частина четверта статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається за відсутності документа, що підтверджує оплату послуг, та у разі внесення відповідної плати не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі по тексту - Порядок), разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

У разі, коли особа речові права, обтяження таких прав якої підлягають державній реєстрації, звільнена від сплати адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав, документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, та/або документ, що підтверджує внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав, не подаються.

У такому разі заявник пред'являє документ, що підтверджує право на звільнення від сплати адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав, з якого уповноваженою особою суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріусом або його помічником виготовляється копія, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав.

Згідно з частиною першою статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Виходячи із наведених правових норм, для державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою СТ "Енергетик" в обов'язковому порядку мало подати державному реєстратору наступні документи: 1) оригінал документа, який підтверджує набуття такого права, зокрема виданого СТ "Енергетик" державного акта на право постійного користування землею, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права користування на земельну ділянку, або рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування про передачу спірної ділянки у постійне користування СТ "Енергетик"; 2) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав або документ, що підтверджує право на звільнення від сплати таких платежів.

Однак, доказів подання СТ "Енергетик" відповідачу таких документів відповідачем та третьої особою до суду не надано.

Таким чином, вбачається, що для державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, наслідком чого відповідно до статті 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Проте, доказів зупинення розгляду заяви СТ "Енергетик" відповідачем до суду не надано.

У свою чергу документи, які відповідно до картки прийому заяви №71355183 стали підставою для проведення державної реєстрації, на думку суду, не дають змоги встановити набуття СТ "Енергетик" постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, що є самостійною підставою для відмови у державній реєстрації прав.

При цьому суд не приймає до уваги доводи третьої особи про набуття ним права на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідними судовими рішеннями, оскільки резолютивна частина наявних у справі судових рішень не містить посилань на визнання за СТ "Енергетик" права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1.

Крім того, наявні у справі докази підтверджують, що ОСОБА_1 є власником садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу садового будинку від 09 лютого 2015 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_5, та посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щуром О.І. та зареєстрованим у реєстрі за №59.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за позивачем зареєстровано право власності на вказаний садовий будинок; при цьому в актуальній інформації про об'єкт нерухомо мого майна, реєстраційний номер: НОМЕР_9, земельна ділянка місця розташування садового будинку зазначено НОМЕР_4, цільове призначення: для ведення садівництва, площа 0,26 га.

На підставі наявної у справі копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер НОМЕР_8, суд встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстрована Управлінням Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області на підставі "технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 02.03.2015, ОМРВВ КОФ ДП Центр ДЗК".

Згідно з висновком експертного земельно-технічного дослідження від 31 жовтня 2016 року№3/16, складеного судовим експертом Коваленко Л.А. та копія якого долучена позивачем, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4, на якій знаходиться будинок позивача, є тотожною із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, щодо якої прийнято оскаржуване рішення.

Третя особа зазначає, що вказаний висновок складено із порушенням чинних нормативно-правових актів, з викривленням змісту правових норм та на підставі актів, які втратили чинність, однак, не заперечує, що на спірній земельній ділянці знаходяться належні позивачу будинок та господарські споруди.

Суд відхиляє посилання третьої особи на незаконне формування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4, здійснення позивачем самочинного будівництва та визнання недійсним договору купівлі продажу садового будинку та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, оскільки зазначені обставини не є предметом доказування у даній справі та не стосуються правомірності оскаржуваного рішення; крім того, рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 лютого 2017 року у справі №372/2194/15-ц, яким визнано недійсним договір купівлі продажу садового будинку, укладений 09 лютого 2015 року та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щура О.І. (індексний номер 19190785) від 09 лютого 2015 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на садовий будинок, не набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни, як державного реєстратора, щодо проведення державної реєстрації право постійного користування земельною ділянкою за СТ "Енергетик" не відповідають нормам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тому є протиправними, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 липня 2016 року №30268951 підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість дій та рішення щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за СТ "Енергетик" з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується із позовними вимогами про скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, номер запису про інше речова право: НОМЕР_2 від 29 червня 2016 року, виходячи з наступного.

Статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, у разі скасування рішення нотаріуса, як державного реєстратора, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, що вказує на передчасність позовних вимог у цій частині.

При цьому скасування судом державної реєстрації у Державному реєстрі прав Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачено.

Щодо підсудності даного спору адміністративному суду та клопотання третьої особи про закриття провадження у справі суд зазначає про наступне.

Суду відома позиція Верховного суду України, викладена у постанові від 14 червня 2016 року, згідно з якою на спори, які виникають із договірних відносин, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до абзацу першого статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Поряд із цим, в абзаці другому частині першої цієї статті передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду України 14 червня 2016 року, суд встановив, що вона не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується обставин щодо вчинення приватним нотаріусом, як державним реєстратором, тобто як суб'єктом владних повноважень, дій щодо проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень та подальше прийняття відповідного рішення із внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд вважає за можливе відступити від правової позиції, викладеної у цій постанові.

Суд звертає увагу, що за суб'єктним складом відповідачів та характером виконуваних ними функцій дана справа є публічно-правовим спором.

Так, згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про нотаріат" (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки, нотаріус є уповноваженою державою фізичною особою, яка виконує функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, що вказує на відсутність підстав для закриття провадження у справі та безпідставність відповідного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни щодо проведення державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за АДРЕСА_1.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Тетяни Павлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 липня 2016 року №30268951.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко