Справа № 804/1039/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 р.Справа №804/1039/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку;
- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 включити позивача із сумою коштів у розмірі 118942 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- після оголошення процедури ліквідації банку, позивач відповідно до інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до відділення банку-агенту в Дніпропетровській області ПАТ «Кредит-Дніпро» для отримання виплати, але йому було повідомлено, щодо його даних як вкладника, який має право на отримання виплати суми від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в реєстрі виплат не має;
- фактично відсутність даних про позивача як владника у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом (рахунком) за рахунок Фонду по вкладам ПАТ «Банк Михайлівський» свідчить про пряме порушення прав та законних інтересів позивача як владника, якому фактично відмовлено в поверненні належних йому коштів, в розмірі гарантованому державою.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку із перебуванням у відрядженні.
Представник Уповноваженої особи направив письмові заперечення на адміністративний позов, обґрунтовуючи наступним:
- правовідносини по перерахуванню позивачем коштів виникли в наслідок укладання договору позики, який був укладений між позивачем (позикодавець) та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» (позичальник). ПАТ «Банк Михайлівський» не були залучені кошти від позивача в рамках банківських продуктів з метою обліку їх на рахунку та/або нарахування процентів;
- як вбачається з даного спору, кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням її на рахунок позикодавця, а відтак, такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» не мають відношення до вкладу;
- договір відступлення №1805 укладений банком із ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», договір відступлення прав вимоги №1 було здійснено з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур банку, а тому вказані правочини є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- враховуючи, що окрім коштів зарахованих на рахунок позивача на підставі нікчемних правочинів інші кошти були відсутні, то в уповноваженої особи відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників на всю суму вкладу з огляду на положення статті 27 Закону;
- аналізуючи подані позивачем заяви від 09.12.2016 року та від 01.02.2017 року та додані документи відповідачем зроблено висновок, що договір позики №980-027-000221798 від 14.04.2016 року є двостороннім (без участі банку як повіреного), укладений між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» на суму 118942 грн., який по своїй природі не є вкладом в його розумінні, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак такий договір не прирівняно до вкладу відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг»;
- таким чином, відповідач діяв в межах чинного законодавства, в той час як позивачем не надано суду та не доведено в суді, що його субєктивне право порушене.
Фондом гарантування вкладів фізичних осіб направлені до суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких останній просив відмовити у задоволенні позову, зазначив наступне: виконавча дирекція Фонду затверджує Реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат, який затверджений виконавчою дирекцією Фонду, на ту суму, яка була визначена уповноваженою особою Фонду. Так, уповноваженою особою було визначено позивачеві наступні суми для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, які затверджені Фондом гарантування: у розмірі 2406,98 грн. яку позивачем отримано, у розмірі 772,93 грн. яку відправлено до Банку-агенту та доступні позивачу; до Фонду від Уповноваженої особи не надходило змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом, який у свою чергу не наділений повноваженнями самостійно вносити такі зміни та доповнення.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до предмету зазначеного договору доручення банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення товариством грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного договору доручення.
На виконання вищевказаного договору доручення банком від імені товариства укладались з фізичними особами (клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок товариства (договір позики).
Відповідно пункту 2.1 договору банк приймає вклад на наступних умовах:
- вид вкладу строковий вклад;
- назва банківського вкладу строковий депозит «Супердохідний тиждень +» (вільний);
- початкова сума вкладу 105727 грн.;
- строк вкладу 180 днів;
- вклад розміщується з дати укладення договору 15.10.2015 року, по 12.04.2016 року (день закінчення строку вкладу);
- незнижувальний залишок не передбачено;
- внесення додаткових внесків не дозволяється;
- банк нараховує проценти на суму вкладу за ставкою від 1000 гривень і більше 20% річних;
- періодичність сплати нарахованих процентів кожні 14 днів;
- повернення суми вкладу на вимогу вкладника до спливу строку вкладу не дозволяється, при цьому у випадку автоматичного продовження (пролонгації) договору протягом другого строку вкладу, вкладник має право достроково повернуто всю суму вкладу, а банк перерахувати проценти на суму вкладу, що повертається достроково за ставкою 12% річних. Дострокова вимога частини вкладу не дозволяється;
- автоматична пролонгація договору вкладу не встановлено.
14.04.2016 року між ОСОБА_3 (сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» (сторона-2) в особі провідного фахівця із залучення клієнтів ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 17.12.2015 року №2-17/12, укладений договір №980-027-000221798 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно).
Відповідно пункту 1.2 договору Центр приймає у власність на наступних умовах:
- сум коштів 118942 грн.;
- строк користування коштами не більше 181 дня;
- кошти передаються з дати укладення цього договору по 12.10.2016 року;
- розмір процентів за користування коштами ставка: 33,54% річних, що складає 27% річних після утримання податку з таких процентів;
- періодичність сплати нарахованих процентів щомісячно в дату підписання договору;
- автоматичне продовження (пролонгація) договору не встановлено.
З наданих відповідачем виписок по рахунках вбачається здійснення наступних операцій:
Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22.07.2016 року та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22.07.2016 року включно.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12.07.2016 року №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12.07.2016 року №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 року №1702 повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 з 05.09.2016 року включно.

Починаючи з 18.07.2016 року розпочалися виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду через банки-агенти.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_7 із заявою від 03.08.2016 року, у якій просив:

- надати інформацію чи включені дані позивача як вкладника до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду;

- надати інформаційну довідку про стан поточного рахунку №6901 та усіх інших рахунків відкритих на імя заявника, та виписку по таких рахунках.

Також, позивач звертався до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою від 02.12.2016 року, у якій просив:

- надати довідку про стан рахунків відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський» та розмір обліковуваних коштів;

- включити інформацію до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду, та провести виплату відшкодування коштів у розмірі 118942 грн., а також відсотків, нарахованих на цю суму;

- надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», відшкодування коштів якому здійснюється за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

01.02.2017 року уповноважений представник ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою стосовно включення інформації про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, та провести виплату відшкодування коштів в розмірі 118942 грн.

Однак, відповіді не звернення позивача та його представника не надані.

З направленої банком позивачу довідки від 02.03.2017 року за вих. №3Г1(К)/16231 про стан рахунку №6901 станом на 19.05.2016 року залишок на балансовому рахунку становить 2406,98 грн., та за наведеною у довідці випискою по особовому рахунку:

- 19.05.2016 року платником ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» повернуто кошти згідно з договором від 14.04.2016 року №980-027-000221798 на рахунок ОСОБА_3 №6901 у розмірі 118942 грн.;

- 19.05.2016 року платником ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» оплачено проценти по договору від 14.04.2016 року №980-027-000221798 на рахунок ОСОБА_3 №6901 у розмірі 438,71 грн.

Таким чином, станом на 19.05.2016 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», вихідний залишок на поточному рахунку позивача складав 121787,69 грн. (118942 грн. + 438,71 грн. + вхідний залишок 2406,98 грн.).

Кошти в сумі 2406,98 грн. отримані позивачем 25.08.2016 року за заявою на видачу готівки №191443.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у направлених до суду запереченнях за вих. №б/н від 06.04.2017 року зазначено, що позивач включений до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат, який затверджений дирекцією Фонду, на ту суму, яка була визначена уповноваженою особою Фонду, а саме: у розмірі 2406,98 грн., яку отримано позивачем, 772,93 грн., яку відправлено до банку-агенту та доступні позивачу, проте доказів на підтвердження викладених обставин суду не надано, у тому числі відповідачем.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

В підпункті 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI).

Згідно з частини 1 статті 3 вищевказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку (частина 2 статті 26 Закону №4452-VI).

Частиною 1 статті 27 Закону №4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно пункту 6 розділу ІІІ «Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860 (далі - Положення) протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

У відповідності до системного тлумачення наведених норм законодавства вбачається, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників загального реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, між позивачем та банківською установою укладено договір позики, у якому ПАТ «Банк Михайлівський» виступає повіреним.

За умовами вказаного договору кошти позивача перераховані банком на користь третьої особи ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

Таким чином, позивач не набув статусу вкладника у розумінні Закону України від №4452-VI, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а тому гарантії встановлені цим Законом, не поширювались на позивача.

Разом з тим, з метою захисту прав фізичних осіб, Верховною Радою України прийнятий та 19.11.2016 року вступив в законну силу Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 року №5390, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом №5390, віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Тобто, вказаним законом розширено коло осіб, які з 19.11.2016 року набули права на отримання коштів за рахунок Фонду.

Згідно із абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень Закону України від 15.11.2016 року №5390 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Відтак, із внесеними змінами в законодавство, змінився і статус позивача у відносинах з банківською установою, у зв'язку з чим, позивач був прирівняний до вкладника та отримав право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

В силу положень частини 2 статті 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

З наведених положень вбачається, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Натомість, «Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №826 від 26.05.2016 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 року за №863/28993 (далі Порядок №826), розширив повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку.

Так, відповідно до пункту 5 розділу ІІ наведеного Порядку №826 перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Проаналізувавши зазначене, суд приходить до висновку, що норми підзаконного нормативно-правового акту суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», оскільки обмежують визначене законом право фізичної особи на своєчасне одержання коштів за вкладом після початку процедури ліквідації банку та наділяють додатковими повноваженнями Комісію з перевірки правочинів. Фактично перевірка правочинів на предмет їх нікчемності може тривати протягом року з моменту початку процедури ліквідації банку, що є неприпустимим.

Суд наголошує, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку, а не у період його ліквідації.

Так, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на виконання обовязків, передбачених статтею 38 Закону №4452-VI, створено комісію з проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності.

За результатами проведеної перевірки складений акт №2 від 01.06.2016 року, за яким перевіркою виявлено, що банком 19.05.2016 року виконано платіжні документи ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 074 грн., при цьому фінансових можливостей товариства, зокрема, залишку коштів, було недостатньо для проведення наведених правочинів.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Частина 3 статті 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обмеження виплати коштів за договором позивача у період ліквідації банку суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», а уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», допускаючи таке обмеження, діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Доказів включення позивача до переліку вкладників на повну суму відшкодування, незважаючи на наявну інформацію про загальний розмір депозитів, відповідач не надав.

Окрім того, доказів щодо нікчемності укладених з ОСОБА_3 договорів відповідачем та третьою особою суду не надано.

Судом враховано, що незважаючи на прийняте рішення про ліквідацію банку, жодного рішення щодо подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору банківського вкладу, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженою особою не приймалося.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки відповідачем допущена та встановлена судом бездіяльність щодо невключення позивача до переліку рахунків вкладників, у звязку із суд зобовязує Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 включити позивача із сумою коштів у розмірі 118942 грн. до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1280 грн.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо невключення ОСОБА_3 до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку.

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 включити ОСОБА_3 із сумою коштів у розмірі 118942 грн. до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок Фонду гарантування вкладів України судовий збір у розмірі 1280 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 25 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1