Справа № 810/2638/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м.Київ 810/2638/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство"

до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Клавдієвське лісове господарство" з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- визнати дії (бездіяльність) відповідача щодо безпідставної затримки залізничних вагонів позивача № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 протиправною;

- зобов'язати відповідача надати дозвіл щодо пропуску через митний кордон України залізничних вагонів позивача за № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту ДП "Клавдієвське лісове господарство" в травні 2016 року відвантажило на користь нерезидента у залізничних н/вагонах (№ 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071) товар - дрова паливні соснові, які в подальшому були замитнені згідно ЕВМД № 125130009/2016/503023 від 20.05.2016 та ЕВМД № 125130009/2016/503125 від 24.05.2016.

Разом з цим, у пункті пропуску державного кордону України - залізничної станції Батєво - Сортувальна пункту контролю "Батєво" вказані н/вагони з товаром були затримані митним постом "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС для митного огляду. Позивач стверджує, що таке затримання контролюючим органом відбулось за відсутності належних підстав (вичерпний перелік яких визначений законом) для зупинення пропуску товару.

Крім того, позивач також вказує про порушення відповідачем встановленої процедури проведення відповідного огляду товару, оскільки акти огляду залізничних вагонів були складені за відсутності представника ДП "Тетерівське лісове господарство".

Зауважив, що під час проведення митного контролю відповідачем не було враховано, що відповідно норм чинного законодавства, облік та реалізація лісо продукції здійснюється у щільних кубічних метрах за таблицями ДСТУ 4020-2-2001 "Лісоматеріали круглі та пиляні. Методи обмірювання та визначення об'ємів. Частина 2. Лісоматеріали круглі" та ГОСТ 2708-75 "Лесоматериалы круглые. Таблицы объемов".

Крім того, пояснив, що лісоматеріали, будучи органічною речовиною, під впливом зовнішніх природних чинників можуть змінювати свою вагу, що також не було враховано відповідачем.

Разом з цим, позивач стведжує, незважаючи на замитнення вантажу Київською митницею ДФС, а також надання контролюючому органу повного пакету документів у відповідності до норм чинного законодавства, відповідачем не вчинено дій щодо вчасного завершення митних формальностей та проведення митного оформлення.

На думку позивача, відповідач безпідставно не здійснює пропуск товару та транспортних засобів через митний кордон України, що завдає підприємству значних збитків.

З огляду на зазначене, позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо безпідставного затримання н/вагонів № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 з товаром, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо затримання н/вагонів позивача понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пункті пропуску через державний кордон України та зобов'язати відповідача, вжити невідкладні заходи щодо пропуску через державний кордон України залізничних вказаних н/вагонів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/2638/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач позову не визнав та надав суду письмові заперечення відповідно до змісту яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень зазначив, що Закарпатською митницею ДФС з метою організації належного контролю за експортом лісоматеріалів, у відповідності до Закону України від 08.08.2005 № 2860-ІУ "Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів", а також Розпорядження Голови Закарпатської ОДА від 13.05.2016 № 236, проводились заходи направлені на недопущення вивезення за межі митної території України лісоматеріалів з порушенням чинного митного законодавства в митному режимі "експорт", а саме товарів за товарними позиціями 4401, 4403 згідно УКТ ЗЕД.

Таким чином, одразу після прибуття вказаних вагонів позивача митницею вживались першочергові заходи по здійсненню митного контролю. Зокрема, за участю інженерів ДП Берегівського лісового господарства, Мукачівськаого лісового господарства, старшого оперуповноваженого УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НПУ та головного інспектора відділу класифікації товарів УАМП та МТР Закарпатської митниці ДФС, в.о. начальника станції Батьово, був проведений частковий митний догляд вантажу який переміщувався у вищезазначених залізничних н/вагонах. За результатом цього огляду, було встановлено, що фактична вага (нетто) вантажу, який переміщувався є меншою від задекларованої, що в свою чергу відповідно до норм чинного законодавства є підставою для вжиття додаткових заходів митного контролю.

В подальшому, з огляду на зазначене та з метою повного та всебічного встановлення обставин переміщення товару, а також визначення чи відповідає переміщуваний товар відомостям, заявленим у товаросупроводних документах на цей товар Закарпатська митниця ДФС звернулась до Закарпатської торгово-промислової палати з клопотанням про залучення експертів до повного митного огляду товару.

Зауважив, що станом на 14.11.2016 висновок експертного дослідження відсутній, проте він має вирішальне значення для правильного вирішення даного спору.

Разом з цим, відповідач також зазначив, що певна затримка у прийнятті рішення по завершенню митного контролю (про складання протоколів про порушення митних правил, про надання картки відмови у пропуску або про пропуск товарів за межі митної території України) обумовлена рядом об'єктивних факторів.

Наголошував, що позивач невірно посилається на норми частини 1 статті 199 Митного кодексу України стосовно граничного строку перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску, які застосовуються до товарів митне оформлення яких здійснюється безпосередньо у пунктах пропуску та не відноситься до спірного по даній справі товару, митне оформлення якого відбулось у внутрішній митниці. Зазначив, що в даному випадку необхідно керуватися нормами статті 321 Митного кодексу України, якою передбачено, що граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Таким чином, відповідач стверджує, що дії посадових осіб митного органу щодо здійснення митного контролю, а саме виявлення, запобігання та документування порушень митних правил здійснені у відповідності до норм чинного законодавства, а тому є правомірними.

Під час судового розгляду справи, а саме 01.12.2016 позивач на спростування доводів заперечень відповідача та на підтвердження заявлених позовних вимог надав суду додаткові письмові пояснення та докази.

У судових засіданнях представники позивача підтримали доводи викладені в адміністративному позові та додаткових поясненнях.

Разом з цим, додатково пояснили суду, що на запит ДП «Клавдієвський лісгосп» 07.12.2016 та 16.12.2016 Національним лісотехнічним університетом України було надано Наукове роз'яснення щодо товарознавчих властивостей лісоматеріалів, який докладно пояснює причини розбіжностей при вимірюванні та зважуванні вантажу і лісопродукції працівниками ДП «Клавдієвський лісгосп» та Закарпатської митниці. Вказані роз'яснення за клопотанням представників позивача було долучено судом до матеріалів справи.

Крім того, представники позивача також звертали увагу суду на те, Державною фіскальною службою України проведено перевірку фактів затримання у пунктах пропуску через митний кордон України для залізничного сполучення у зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС товару «деревина паливна», в тому числі і затриманого вантажу ДП «Клавдієвський лісгосп». За результатами цієї перевірки встановлені порушення посадовими особами Закарпатської митниці ДФС вимог статті 199 Митного кодексу України щодо граничного строку перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур, а також невиконання пункту 4.12 Інструкції затвердженої наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008 №1019/1143, в частині ненадання та несвоєчасного направлення запитів до митниць відправлень та оформлення карток відмови в пропуску товару через митний кордон України.

За наведених обставин представники позивача вважають заперечення відповідача необґрунтованими у зв'язку з неправильним трактуванням положень чинного митного законодавства України. Просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в ході судового розгляду справи підтримав доводи викладені у письмових запереченнях. Наполягав, що посадові особи митного органу діяли виключно в межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством.

Крім того, пояснив, що відповідачем до суду були направлені висновки експертного дослідження Закарпатської торгово-промислової палати щодо спірного вантажу. Зауважив, що за результатами вказаного дослідження було встановлено декларування недостовірних характеристик товару (загального об'єму, геометричних розмірів), що є підставою для притягнення посадових осіб позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, звертав увагу суду, що 22.12.2016 посадовою особою Закарпатської митниці ДФС на підставі вказаних обставин було складено протоколи про порушення митних правил ДП «Клавдієвський лісгосп», які також були надіслані контролюючим органом до суду.

Таким чином, на думку представника Закарпатської митниці ДФС підстави для задоволення позовних вимог - відсутні, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання призначене на 26.12.2016 сторони явку уповноважених представників сторін не забезпечили та разом з цим, надали суду клопотання про здійснення судового розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За вказаних обставин, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

30.12.2015 між ДП "Клавдіївське лісове господарство" (Продавець) та фірмою "Пізец ГмбХ" Австрія (Покупець) укладено контракт № 01/16, в порядку та на умовах якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах (Інкотермс 2000) DAF - українсько-угорський кордон (погранпереход Батєво-Еперешки) деревину паливну соснову.

У пункті 3 вказаного контракту сторони узгодили якість товару: деревина не окорена, діаметр у верхньому зрізі від 8 см. до 45 см. Довжина 2 м.Коефіцієнт повнодеревності 2 м.-0,64. Обмір проводиться згідно ДСТУ 4020-2-2001.

Згідно даних пункту 4 Контракту ціна товару - 25,00 за 1 кбм.

Суб'єкти господарювання умовами контракту також передбачили, що поставка товару проводиться залізничним транспортом у на піввагонах до кордону Україна - Угорщина.

17.03.2016 між Продавцем та Покупцем було укладено додаткову угоду № 1 до контракту № 01/16 від 29.12.2015, якою доповнено Розділ 3 «Якість» пункт 3.1. Деревина паливна соснова не окорена, діаметр у верхньому зрізі від 8 см. до 45 см. Довжина 2м., 4 м., коефіцієнт повнодеревності: 2 м - 0,64; 4 м. - 0,52. Обмір проводиться згідно ДСТУ 4020-2-2001.

16.05.2016 між ДП «Клавдієвський лісгосп» та фірмою "Пізець ГмбХ" Австрія було укладено додаткову угоду № 2 до контракту № 01/2016 від 29.12.2015, якою доповнено Розділ 4 «Ціна та загальна вартість контракту», а саме пункт 4.2. ціна товару становить : - деревина паливна соснова 25,50 євро за 1 м.куб, деревина паливна березова 28,5 євро за 1 м.куб.

17.05.2016 на виконання умов зазначеного контракту ДП «Клавдієвський лісгосп» відвантажило на адресу Покупця 1 вагон (№ 91505867) з дровами паливними сосновими у кількості 68,72 куб.м. на загальну суму 1718, 00 Євро. (том 1, а.с. 15-17).

24.05.2016 Продавець відвантажив на адресу Покупця ще 8 вагонів (№ 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071) з дровами паливними сосновими (том 1, а.с. 18-41).

Разом з цим, у вказані дати позивачем до Київської митниці ДФС було подано електронні митні декларації № 125130009/2016/502931, № 125130009/2016/503131, № 125130009/2016/503130, № 125130009/2016/503124, № 125130009/2016/503121, № 125130009/2016/503122, № 125130009/2016/503129, № 125130009/2016/503123, № 125130009/2016/503134, відповідно до змісту яких ДП «Клавдієвський лісгосп» до митного оформлення в митному режимі "експорт" був заявлений товар: деревина паливна соснова не окорена, у вигляді колод, діаметр у верхньому зрізі від 8 см. до 45 см., довжина 4 м., 68,72 м3. Якість відповідає ГОСТ 3243-88. Обмір згідно ДСТУ 4020-2-2001.

До вказаних митних декларацій позивачем було додано відповідний пакет документів, в тому числі експертний висновок Київської обласної торгово-промислової палати від 03.03.2016 № К-16 та сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, якими підтверджується якість продукції (т.1 а.с. 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 42).

Судом встановлено, що зазначені митні декларації були прийняті Київською митницею ДФС для оформлення, про що свідчить відмітка номера штампа "Під митним контролем" у графі "D/J" вказаних митних декларацій.

У період з 21.05.2016 по 04.06.2016 до залізничної станції Батєво-Сортувальна пункту контролю "Батєво" прибули залізничні н/вагони № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 з задекларованим вантажем.

09.06.2016 посадовими особами відділу митного оформлення № 4 (Батєво) митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС було проведено огляд (переогляд) вказаних транспортних засобів та товарів, про що складено відповідні Акти. Зі змісту цих Актів вбачається, що в результаті митного огляду вантажу без його вивантаження, шляхом візуального огляду у доступних місцях, що переміщуються у вагонах, зокрема, № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071, ознак розміщення серед вантажу сторонніх вкладень не виявлено. Зі слів представників лісових господарств представниками митного органу встановлено, що вантаж деревини за зовнішніми ознаками відповідає заявленому у товаросупроводних документах (том 1 а.с. 109-111, 116-118, 157-159).

В подальшому, а саме 13.06.2016, як стверджує відповідач, на виконання Розпорядження Голови Закарпатської ОДА від 13.05.2016 № 236 та з метою здійснення митного контролю, посадовими особами відділу митного оформлення № 4 (Батєво) митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС було направлено заявку щодо подачі вказаних н/вагонів з товаром позивача на зважування на вагах ділянки «Сортувальна» (т. 1 а.с. 165).

14-15 червня 2016 року було проведено контрольне зважування цього вантажу, про що складено Акти за формою ГУ-23 № № 692, 702 , 688, 689, 710, 687, 690, 668, 691 (т.1, а.с. 108, 115, 120, 126, 133, 140, 148, 156, 161).

За результатом проведеного зважування встановлено, що вага нетто значно менша, ніж зазначено в перевізних документах, а саме:

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 91505867 на 6820 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 66165531 на 10820 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 67386920 на 8220 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 67873778 на 9180 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 60926052 на 9020 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 67865311 на 11320 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 66932773 на 12160 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 65735664 на 5350 кг. менше задекларованого;

- фактична маса вантажу нетто у вагоні № 65951071 на 7640 кг. менше задекларованого.

Судом також встановлено, що за результатами зважування, з метою повного та всебічного встановлення обставин переміщення товару «деревина паливна», вважаючи, що зазначені розбіжності мають ознаки порушення митних правил, а у вагоні може переміщуватись інший товар або об'єм, порода лісоматеріалів тощо, Закарпатська митниця ДФС звернулась до Закарпатської ТПП з проханням залучення експертів до повного митного огляду товару «деревина паливна...» та вирішення питання чи відповідає переміщуваний товар відомостям заявленим в товаросупровідних документах на нього.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, листами від 04.08.2016 вих. № 311/08 та від 05.09.2016 № 360/08 ДП «Клавдіївське лісове господарство» зверталось до відповідача з проханням повідомити про причини затримки лісовозної платформи № 91505867 та залізничних вагонів № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

Крім того, у вказаних листах позивач зазначав, що внаслідок затримки вантажу ДП «Клавдієвське лісове господарство» змушене нести значні збитки, пов'язані з понаднормовим простоєм напіввагонів, втратою деревиною своєї якості, а також невиконанням міжнародного контракту. Зауважив, що на адресу підприємства вже неодноразово надходили звернення від фірми «Пізец ГмбХ» з вимогою щодо відвантаження товару або повернення попередньо сплачених коштів.

Разом з цим, позивач також просив відповідача завчасно повідомити про дату та час огляду вантажу для участі представника лісгоспу (том 1, а.с. 70-73).

Водночас, вважаючи, що працівниками Закарпатської митниці ДФС допущено порушення вимог чинного законодавства щодо митного огляду та безпідставного затримання вагонів позивач 22.08.2016 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В ході судового розгляду справи з'ясувалось, що за результатом розгляду звернення позивача від 05.09.2016 № 360/08 Закарпатською митницею ДФС листом від 26.09.2016 № 1320/39/07-70-61 було роз'яснено ДП «Клавдієвське лісове господарство», що вказані залізничні вагони були призупинені митним органом з метою перевірки відповідності фактичних даних, наданим у товаросупроводних документах шляхом зважування вказаних вагонів з вантажем. В результаті якого було встановлено суттєві розбіжності вагових характеристик - вага нетто відрізняється від ваги, яка зазначена в перевізних документах.

У вказаному листі відповідач також зазначив, що по даному факту митницею було інформовано Київську митницю ДФС та ДП «Клавдієвське ЛГ» для проведення перевірки, інформування декларанта (брокера), який декларував товар та відправника товару

Вказано, що зазначені залізничні вагони з матеріалами будуть подані залізницею на підкрановий майданчик станції Чоп, повністю вивантажені і проведено митний огляд із залученням експерта Закарпатської ТПП. Рішення про пропуск вагонів з товаром ДП Клавдіївське ЛГ» за межі митної території України, складання протоколу порушення митних правил або про надання карток відмови у пропуску прийнято після завершення відповідних перевірок та митних процедур, передбачених нормативно-правовими актами, які регламентують митну справу в Україні (том 1, а.с. 74-76).

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2016, а також у період з 30.11.2016 по 01.12.2016 експертами Закарпатської торгово-промислової палати були проведені експертні дослідження з питань визначення кількості, об'єму, розміру, породи, сорту, кодів УКТ ЗЕД лісоматеріалів круглих, які поставляються на експорт.

Результати проведеного дослідження зафіксовано в експертних висновках від 25.11.2016 та 01.12.2016 (том 2, а.с. 119-126).

З вказаних документів вбачається, що в результаті проведених досліджень експерти Закарпатської ТПП дійшли висновку, що дані лісоматеріали круглі із деревини сосна загальним об'ємом 53.807 кбм, 44.321 кбм, 53.855 кбм, 50.223 кбм, 44.127 кбм, 54.167 кбм, 67, 39 м3, 54,91 м3, 54,53 м3 відповідають вимогам дров по ГОСТ 3243-88, код УКТ ЗЕД - 4401 10 00 00,

Таким чином, за результатами проведених експертних досліджень було встановлено відповідність лісоматеріалів вимогам дров по ГОСТ 3243-88, код УКТ ЗЕД 4401 10 00 00.

Проте, 22.12.2016 посадовою особою митного оформлення № 4 «Батєво» митного посту «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС були складені протоколи про порушення митних правил, а саме частини 1 статті 483 Митного кодексу України - вчинення декларантом дій спрямованих на переміщення товару «деревина паливна..» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави переміщення цього товару документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості, ваги, геометричних розмірів та митної вартості ( том 2, а.с.147-181).

Станом на 11.01.2017 дозвіл щодо пропуску через митний кордон України залізничних вагонів за № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 Закарпатською митницею ДФС позивачу не надано.

Вважаючи вказані дії (бездіяльність) відповідача щодо безпідставної затримки вказаних залізничних вагонів протиправною, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частини 1 статті 329 Митного кодексу України з метою забезпечення здійснення органами доходів і зборів митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, проведення заходів, пов'язаних з виявленням, попередженням та припиненням контрабанди і порушень митних правил, у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, вільних митних зон, митних складів, складів тимчасового зберігання, а також в інших місцях, визначених відповідно до цього Кодексу, створюються зони митного контролю.

Частинами 1 та 2 статті 318 Митного кодексу України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до вимог частини 3 вказаної норми - митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 336 Митного кодексу встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів;

6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Згідно з вимогами частини 1 статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Право митних органів проводити митний огляд та переогляд залізничних транспортних засобів і товарів з метою перевірки законності переміщення, відповідності даних, наведених у перевізних та товаросупровідних документах, фактичним передбачено також Типовою технологічною схемою здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 № 451 (далі - Типова технологічна схема).

Відповідно до пункту 5 статті 337 Митного кодексу України крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів.

Вичерпний перелік відповідних підстав визначено постановоютКабінету Міністрів України від 23 травня 2012 № 467.

З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 32 Типової технологічної схеми посадова особа митного органу за результатами системи управління ризиками у порядку, визначеному Мінфіном, приймає рішення про проведення огляду залізничних транспортних засобів і товарів, що перебувають під митним контролем, багажу (вантажобагажу) та обсяг його проведення.

При цьому, частиною 1 статті 338 Митного кодексу України передбачено, що огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред'явлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення затверджено Наказом Міністерства фінансів України № 1316 від 12.12.2012 (далі - Порядок № 1316).

Відповідно до пунктів 1.4 та 1.5 розділу І цього Порядку огляд проводиться з метою: ідентифікації товарів у цілях митного контролю та митного оформлення; перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи; перевірки наявної інформації про порушення законодавства України з питань державної митної справи; перевірки дотримання законодавства України з питань захисту прав інтелектуальної власності та здійснюється шляхом візуального огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення; розкриття пакувальних місць, обстеження транспортного засобу комерційного призначення.

Пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку № 1316 встановлено, що посадова особа, якій доручено проводити огляд, інформує власника товарів, або уповноважену ним особу, або водія транспортного засобу про проведення операцій з товарами, транспортними засобами комерційного призначення не пізніше 10 хвилин з моменту отримання доручення.

У разі потреби для участі в здійсненні окремих (спеціальних) дій при проведенні огляду можуть залучатися спеціалісти та експерти (пункт 2.2. розділу ІІ Порядку № 1316).

Згідно з приписами частини 6 статті 338 Митного кодексу України та пункту 1.1 розділу ІІІ Порядку № 1316 огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення проводиться у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих. Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані у результатах огляду (переогляду). Працівники митних органів не можуть бути понятими.

У свою чергу, відповідно до вимог частини 2 статті 249 Митного кодексу України у разі застосування заходів, передбачених статтями 338 і 339 цього Кодексу, а також на вимогу органу доходів і зборів присутність декларантів або уповноважених ними осіб під час митного оформлення є обов'язковою.

Приписами частин 8-10 статті 338 Митного кодексу України, а також пунктом 1.2. розділу ІІІ Порядку № 1316 та пунктом 34 Типової технологічної схеми встановлено, що за результатами митного огляду (переогляду) складається акт огляду (переогляду) у двох примірниках, в якому зазначаються відомості про:

1) посадових осіб органу доходів і зборів, які здійснювали огляд (переогляд), та осіб, які були присутні під час його проведення;

2) підстави проведення огляду (переогляду) за відсутності особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем;

3) обсяг здійснення огляду (переогляду) та результати його проведення;

4) інші відомості, що стосуються товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд (переогляд) яких проводився.

Акт огляду (переогляду) засвідчується відбитком особистої номерної печатки посадової особи органу доходів і зборів, яка проводила огляд (переогляд).

Один примірник акта передається (надсилається) особі, яка переміщує товари через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем.

Форма акта огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Крім того, приписами пункту 4.2 та 4.3 Порядку № 1316 встановлено, що при виявленні під час огляду фактів невідповідності фактичних характеристик, кількості або відомостей про товари (найменування, країна походження, виробник тощо) відомостям, що зазначені в товаросупровідних документах, митних деклараціях, ці факти зазначаються в Акті огляду.

У разі якщо виявлені розбіжності вказують на порушення митних правил, складається протокол про порушення митних правил.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що митний огляд (переогляд) товарів є засобом здійснення митного контролю митним органом, який проводиться за рішенням керівника митного органу за обов'язкової участі декларантів або уповноважених ними осіб, у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих та лише за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. При цьому, суд звертає увагу, що перелік відповідних підстав є вичерпним.

Як встановлено судом у період з 21.05.2016 по 04.06.2016 до залізничної станції Батєво-Сортувальна пункту контролю "Батєво" прибули залізничні н/вагони № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 з задекларованим вантажем (деревина паливна соснова не окорена, у вигляді колод, діаметр у верхньому зрізі від 8 см. до 45 см., довжина 4 м., 68,72 м3. Якість відповідає ГОСТ 3243-88. Обмір згідно ДСТУ 4020-2-2001.), які були замитнені в режимі експорт Київською митницею ДФС без жодних зауважень.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що 09.06.2016 з 11 год. 20 хв. до 12 год. 00 хв., а також з 12 год. 05 хв. по 12 год. 55 хв. на підставі пункту 5 Постанови № 467 (переміщення товарів за маршрутом або у спосіб, що є типовим для переміщення предметів контрабанди або товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил) та пункту 1.5 Наказу № 1316 (огляд проводиться з метою: ідентифікації товарів у цілях митного контролю та митного оформлення; перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи; перевірки наявної інформації про порушення законодавства України з питань державної митної справи; перевірки дотримання законодавства України з питань захисту прав інтелектуальної власності) посадовими особами митного поста "Залізничний" у присутності інженерів ДП Берегівського лісового господарства, Мукачівськаого лісового господарства, старшого оперуповноваженого УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НПУ та головного інспектора відділу класифікації товарів УАМП та МТР Закарпатської митниці ДФС, в.о. начальника станції Батьово на території сортувального парку ст. Батьово колії № 22 та № 23 було проведено ідентифікаційний огляд вказаного вантажу без його вивантаження шляхом візуального огляду у доступних місцях.

За результатом огляду уповноваженими особами контролюючого органу було встановлено, що розміщення серед вантажу сторонніх вкладень не виявлено та зі слів представників лісових господарств вантаж деревини за зовнішніми ознаками відповідає заявленому у товаросупроводних документах.

У свою чергу, з огляду на вказані обставини, суд зазначає, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів.

Судом встановлено, що підставою для проведення Закарпатською митницею вказаного огляду транспортних засобів з товаром позивача міг слугувати лише лист Управління СБУ в Закарпатській області від 27.04.2016 № 58/14-1258, відповідно до змісту якого заступник начальника Управління - начальник відділу БКОЗ звертався до Начальника Закарпатської митниці ДФС України з клопотанням про надання вказівки у випадку митного оформлення та подальшого переміщення через пункти пропуску в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС експорту лісової продукції перевірити законність переміщення такого вантажу та провести огляд із залученням спеціаліста (том І, а.с. 166).

Щодо посилання відповідача про необхідність виконання розпорядження голови Закарпатської ОДА № 236 від 13.05.2016, то судом вказані доводи відповідача не приймаються до уваги з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу (а саме: встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики тощо), з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з Указом Президента України від 18.03.2013 №141/2013 Міністерство доходів і зборів України є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, що реорганізуються (пункт 2).

Відповідно до пункту 7 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013 №141/2013, Міндоходів України здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Міндоходів України належать, зокрема митниці.

Пунктом 2 цього Положення визначено, що Міндоходів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами і дорученнями Президента України, щорічним посланням Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Закарпатській облдержадміністрацій не надано повноважень втручатися в діяльність митних органів та вносити розпорядження щодо визначення порядку проведення митного контролю.

Крім того, судом встановлено, вказане розпорядження визнано таким, що втратило чинність на підставі розпорядження від 18.08.2016 № 400.

Разом з цим, суд також звертає увагу, що згідно з вказаними вище нормами законодавства митний огляд (переогляд) товарів проводиться за обов'язкової участі декларантів або уповноважених ними осіб.

Водночас, судом встановлено, що уповноважені особи ДП "Клавдіївське лісове господарство" не були присутні 09.06.2016 під час проведення митним органом огляду залізничних н/вагонів за № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 що відповідно свідчить про порушення відповідачем вимог частини 2 статті 249 Митного кодексу України.

Крім того, суд зауважує, що приписами статті 318 Митного кодексу України встановлено обов'язок виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи під час здійснення митного контролю. А згідно з вимогами частини 1 статті 338 Митного кодексу України огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред'явлених органу доходів і зборів, проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, зокрема, не встановлення контролюючим органом за результатом проведеного огляду залізничних н/вагонів з товаром позивача ознак протиправності переміщення цього вантажу, а також будь яких інших порушень вимог митного законодавства, суд дійшов висновку, що Закарпатська митниця ДФС згідно з приписами статті 255 МК України зобов'язана була завершити митне оформлення вантажу ДП "Тетерівське лісове господарство". При цьому, суд акцентує увагу, що під час проведення вказаного заходу митного контролю відповідачем було допущено порушення вимог частини 2 статті 249 Митного кодексу України.

Проте, як встановлено судом, всупереч нормам чинного законодавства Закарпатською митницею ДФС не було завершано митне оформлення вантажу позивача та разом з цим, 13.06.2016 уповноваженою особою відповідача була направлена заявка до в.о. начальника станції Батьово про подачу вагонів на зважування на вагах ділянки "Сортувальна".

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до вимог частини 4 та 5 статті 338 Митного кодексу України переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення проводиться у разі виявлення пошкодження або втрати митного забезпечення, накладеного на зазначені товари, транспортні засоби, чи за наявності інших видимих ознак можливого несанкціонованого доступу до товарів, що перебувають під митним контролем або за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Разом з цим, як вже зазначалось, вичерпний перелікк підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 № 467.

Аналогічна правова норма закріплена і в пункті 33 Типової технологічної схеми, де вказано, що переогляд залізничних транспортних засобів і товарів може проводитися в разі виявлення пошкодження або втрати митного забезпечення, накладеного на товари та транспортні засоби, чи за наявності інших видимих ознак можливого несанкціонованого доступу до товарів, що перебувають під митним контролем, а також за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення таких залізничних транспортних засобів і товарів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної інформації від правоохоронних органів.

Отже, нормами чинного законодавства чітко визначено підстави за наявності яких, митний орган має право провести переогляд залізничних транспортних засобів і товарів.

Разом з цим, відповідачем не надано суду жодних пояснень та доказів щодо підстав згідно з якими Закарпатською митницею ДФС було прийнято рішення про необхідність здійснення переогляду транспортних засобів з товаром позивача, а саме шляхом зважування на тензометричних вагах.

При цьому, суд зауважує, що за результатом огляду вантажу позивача від 09.06.2016 було встановлено, що вантаж деревини за зовнішніми ознаками відповідає заявленому у товаросупроводних документах, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у Закарпатської митниці ДФС жодних правових підстав для проведення переогляду вантажу позивача, зокрема шляхом зважування вагонів.

Суд також зазначає, що відповідачем було обрано неналежний спосіб здійснення митного контролю, а саме шляхом зважування вагонів, оскільки згідно з вимогами чинного законодавства, а саме ДСТУ 4020-2-2001 облік та реалізація лісопродукції здійснюється в щільних кубічних метрах, а не кілограмах.

Крім того, Правилами приймання вантажів до перевезення, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, а саме: пунктом 9 передбачено, що маса лісоматеріалів і дров визначається відправником зважуванням та в окремих випадках умовно.

Лісоматеріали й дрова, маса яких визначається умовно, повинні пред'являтися до перевезення із зазначенням у накладній таких відомостей:

у разі перевезення в спеціальних контейнерах або в пакетах - кількості контейнерів або пакетів;

у разі перевезення з використанням верхньої звуженої частини обрису навантаження ("шапки") - кількості основних штабелів, їх висоти і кількості штабелів, укладених у "шапці";

у разі перевезення лісоматеріалів і дров у критих вагонах - кількості штабелів;

в інших випадках - кількості штабелів і їх висоти.

Разом з цим, з наявних в матеріалах справи доказів, які подавались позивачем до митного оформлення, вбачається, що вага визначена відправником (пункт 34 вантажних накладних) та вказано кількість штабелів та їх висоту (пункт 20 вантажних накладних).

При цьому, згідно даних контракту на виконання умов якого поставлявся вантаж, інвойсів, специфікацій-накладних на відправлення лісопродукції залізницею, сертифікатів на вміст радіоактивних речовин, сертифікатів про походження лісоматеріаліалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, вбачається, що одиниці виміру вантажу визначені в м3 згідно ДСТУ 4020-2-2001.

Наведене (що одиниці виміру вантажу визначені в м3 згідно ДСТУ 4020-2-2001) також підтверджується також даними наявних у справі експертних висновків, протоколами про порушення митних правил та не заперечувалось представником відповідача в хлді судового розгляду справи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1260 "Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій" обов'язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів є сертифікат.

Проте, як встановлено судом та підтверджується наявними у справі доказами, 10.06.2016 відповідачем було проведено контрольне зважування за результатами якого встановлено, що фактична вага вантажу, який переміщувався у залізничних вагонах за № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 - менше задекларованої.

Як стверджує відповідач, виявлена розбіжність у вагових параметрах товару свідчить про невідповідність даних отриманих під час використання технічних засобів митного контролю, даним, що містяться у товаросупроводних та інших документах (відомостях), які подаються для митного контролю - що є підставою для вжиття додаткових заходів митного контролю.

Водночас, такі доводи митного органу не приймаються судом до уваги, оскільки таке зважування було проведене контролюючим органом з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а саме: за відсутності належних правових підстав та без дотримання порядку проведення такого заходу митного контролю, зокрема: повідомлення декларанта про дату та час проведення митного огляду (переогляду) вантажу, відсутності уповноважених представників власника цього вантажу (під час проведення митного огляду (переогляду).

При цьому, суд акцентує увагу, що відповідно до пункту 1.5. Порядку №1316 огляд товарів посадовою особою митного органу може бути розпочатий тільки у разі, якщо проведення необхідних вантажних операцій з товарами може бути забезпечене власником товарів або уповноваженою особою безпосередньо під час огляду, а також проведення огляду не спричинить втрати товарів або зміни їх стану.

Крім того, суд також зауважує, що ДП "Клавдіїське лісове господарство" не було отримано примірника Акта за результатом проведення зважування вагонів № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071, що також свідчить про порушення суб'єктом владних повноважень приписів чинних правових норм.

Щодо виявленої митним органом розбіжності у вагових параметрах товару суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів пункту 11 Типової технологічної форми здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон митний контроль за переміщенням через митний кордон України залізничного рухомого складу (у тому числі порожнього) здійснюється посадовими особами митних органів шляхом перевірки відомостей, зазначених у документах, що подаються для здійснення митних процедур. Тобто всіх відомостей, що містяться у документах поданих до митного оформлення декларантом.

Водночас, всупереч вказаним вимогам законодавства, та з метою встановлення об'єктивної істини відповідачем не було перевірено достовірності даних щодо визначеного декларантом у документах об'єму цього вантажу в куб.м. та/або кількості штабелів і їх висоти.

Суд зазначає, що виявлена розбіжність у вагових параметрах товару не може свідчити про невідповідність даних вказаних декларантом у товаросупроводних та інших документах (відомостях), які були подані для митного контролю ще й на тій підставі, що вага лісоматеріалів є досить умовною одиницею, оскільки має властивість змінюватись внаслідок фізичних властивостей деревини. Вказані обставини підтверджуються Науковим роз'ясненням щодо тлумачення термінів окремих товарних кодів деревини, наданого Національним лісотехнічним університетом України, зі змісту якого вбачається, що "деревина вимірюється у кубічних одиницях: щільних або складових метрах з подальшим переводом у щільні. Вага деревини є непостійною і значною мірою залежить від щільності деревної породи та її вологості, яка в свою чергу, залежить від багатьох чинників: пори року заготівлі, часу і способу зберігання та транспортування тощо. Тому вага товару "Деревина паливна" в процесі транспортування у теплу пору року у вигляді свіжоспиляних колод буде зменшуватись внаслідок природнього сушіння."

Крім того, як зазначали представники позивача під час розгляду справи на станції відправлення "Немишаєве" залізничні ваги для зважування лісо продукції відсутні, а тому вага лісоматеріалів визначалась відправником вантажу умовно з застосуванням кранових вагів, зважування на яких допускає похибку в межах 2%, згідно повірки по ГОСТу 29329-92, що може складати на вагоні до 1500 кг.

Судом також було встановлено, що в грудні 2016 року директор підприємства звертався до Національного лісотехнічного Університету України з клопотанням надати наукове роз'яснення щодо товарознавчих властивостей лісоматеріалів, в тому числі які були подані ДП «Клавдіївське лісове господарство» до митного оформлення у вагонах № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

Як вбачається з матеріалів справи Національним лісотехнічним Університетом України 07.12.2016 та 16.12.2016 заявнику були надані наукові роз'яснення (том 2, а.с. 41-42, 131-132).

У вказаних наукових роз'ясненнях спеціалістом зазначено, що об'ємна вага (щільність) деревини значною мірою залежить від виду деревної породи, річного розташування, типу лісу тощо, а також вологості деревини, яка в свою чергу залежить від багатьох чинників: пори року заготівлі, терміну і способу зберігання та транспортування. В процесі транспортування та зберігання вологість деревини буде залежати від погонних умов: температури повітря, вологості повітря, кількості опадів тощо. Зокрема, у літній період під дією високих температур повітря вага деревини буде зменшуватись внаслідок природного сушіння.

Вага деревини у повітряно-сухому стані приблизно у 1,5 рази є меншою порівняно із свіжозрубаним станом.

Середню вагу одного щільного кубометра деревини при різній вологості можна встановити використовуючи довідкові матеріали або експериментальним шляхом.

При повторному замірі об'єму дров геометричним методом, який проводиться через певний період часу (186-192 днів) з моменту початкових замірів дія уникнення похибки слід враховувати, шо при тривалому транспортуванні відбувається всихання деревини та осідання матеріалів. Так, згідно ГОСТ 2292-88 при визначенні об'єму штабеля при завантаженні з вологістю понад 25% не враховують надбавку на всихання та осідання колод за висотою для дров становить 3 %.

Результати аналізу табличних даних показали, що вага, а також щільність (об'ємна вага) деревини на момент перевірки Закарпатською митницею зменшилась порівняно із початковою (за даними повторних висновків). Зміна щільності заготовленої деревини, як і вага, може відбутись лише за рахунок зміни її вологості що є цілком закономірним явищем у літній період (втрата вологи 10-40% ) впродовж кількох місяців.

При повторному замірі об'єму дров геометричним методом, який проводиться через певний період часу (191 день) з моменту початкових замірів для уникнення похибки слід враховувати, що при тривалому транспортуванні відбувається всихання деревини та осідання лісоматеріалів. У ДСТУ 4020-2-2001 зазначено, що при виникненні розбіжностей у визначенні об'єму лісоматеріалів у штабелі, об'єм дров визначають згідно ГОСТ 3243-88.

Крім того, в роз'ясненні від 16.12.2016 спеціалістом також вказано, що сортименти у весняно-літній період (з 15 квітня до 15 жовтня для Закарпатської обл.) без застосування захисних заходів можуть зберігатися не більше 10 діб.

Таким чином, зберігання лісоматеріалів у відкритих залізничних напіввагоиах впродовж 191 дня без застосування заходів хімічного захисту не відповідало нормативним вимогам.

Отже, наведені обставини в їх сукупності та взаємозв'язку свідчать про допущення Закарпатською митницею чисельних порушень вимог чинного законодавства під час проведення митного контролю вантажу ДП "Клавдіївське лісове господарство", що в свою чергу призвело до порушення законних прав та інтересів декларанта.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно з приписами частини 1 статті 199 Митного кодексу України граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п'ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Відповідно до вимог статті 4 Митного кодексу України, митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Як встановлено судом в період з 21.05.2016 по 04.06.2016 до залізничної станції Батєво-Сортувальна пункту контролю "Батєво" зони діяльності митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС прибули прибули залізничні н/вагони № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 з задекларованим вантажем позивача.

Відповідно до статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно частиною 1 статті 255 Митного кодексу України, митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Як вже зазначалось митне оформлення товару у залізничних вагонах № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071, розпочалося 17.05.2016 та 24.05.2016 року, що підтверджується відмітками органу доходів і зборів на ЕВМД № 125130009/2016/502931, № 125130009/2016/503131, № 125130009/2016/503130, № 125130009/2016/503124, № 125130009/2016/503121, № 125130009/2016/503122, № 125130009/2016/503129, № 125130009/2016/503123, № 125130009/2016/503134.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми статті 321 Митного кодексу України, згідно частини 4 якої граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Згідно з пунктом 25 статті 4 Митного кодексу України митний, режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Отже, приписи статті 321 Митного кодексу України не можуть застосовуватися до даних правовідносин, оскільки призначенні виключно для визначення митного режиму, а не для проведення митних формальностей.

Суд також критично оцінює доводи відповідача відносно того, що певна затримка у прийнятті рішення по завершенню митного контролю (про складання протоколів про порушення митних правил, про надання картки відмови у пропуску або про пропуск товарів за межі митної території України) обумовлена рядом об'єктивних факторів, зокрема, обмеження технічними можливостями підрозділу ПАТ "Укрзалізниця", а також Закарпатської торгово-промислової палати для здійснення повного комплексу заходів по митному контролю.

Так судом встановлено, що з листом про проведення відповідного дослідження затриманого вантажу позивача відповідач звернувся до Закарпатської торгово-промисловою палати 01.09.2016, в той час як Акти за результатом зважування вантажу було складено 15.06.2016.

Крім того, суд враховує, згідно інформації наданої Державною фіскальною службою України у листі від 24.10.2016 робочою групою у складі працівників ДФС згідно з наказом ДФС від 02.08.2016 № 673 проведено перевірку щодо затримання у пунктах пропуску через митний кордон України для залізничного сполучення у зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС товару "деревина паливна".

В ході зазначеної перевірки встановлено порушення посадовим особами Закарпатської митниці ДФС вимог статті 199 Митного кодексу України щодо граничного строку перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур та невиконання пункту 4.12 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України, затвердженої наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008 № 1019/1143, в частині ненадання та несвоєчасного ваправлення запитів до митниць відправлень (з метою отримання відповідної інформації та її перевірки для подальшого прийняття рішення), оформлення карток відмови в пропуску товару через митний кордон України.

Разом з цим, у вказаному листі ДФС також вказано, що на підставі статей 64-69 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІ "Про державну службу" вирішується питання щодо притягнення посадових осіб Закарпатської митниці ДФС за неналежне виконання посадових обов'язків до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з даними наяного в матеріалах справи листа Департаменту організації митного контролю ДФС від 28.12.2016 порушення посадовим особами Закарпатської митниці ДФС вимог статті 199 Митного кодексу України було допущено в частині ненадання та несвоєчасного направлення запитів до митниць відправлень (з метою отримання відповідної інформації та її перевірки для подальшого прийняття рішення), оформлення карток відмови в пропуску товару через митний кордон України.

Відповідно до статті 73 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», наразі матеріали перевірки опрацьовуються Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем протиправно не здійснено визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску залізничних вагонів № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 через державний кордон України у строк у межах визначеного законодавством строку, а саме статтею 199 Митного кодексу України.

У свою чергу, суд також не приймає до уваги і доводи відповідача щодо порушення позивачем вимог статті 483 Митного кодексу України, а саме вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення партії товару "лісоматеріали" документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги, об'єму, геометричних розмірів та вартості товарів, з огляду на таке.

Як вже зазначалось предметом дослідження Закарпатською ТПП було визначення кількості, об'єму, розміру, породи, сорту, кодів УКТ ЗЕД лісоматеріалів круглих, які поставляються на експорт позивачем у вагонах № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

Як вбачається з наявних у справі експертних висновків лісоматеріали відповідають вимогам дров по ГОСТ 3243-88, код УКТ ЗЕД 4401 10 00 00.

Щодо встановлення зменшення об'єму цих лісоматеріалів, суд зазначає, що наявність такої розбіжності (як вже було встановлено судом на підставі наукових роз'яснень від 07.12.2016 та 16.12.2016) є природною, а тому не може бути підтавою для висновків контролюючого органу щодо навмисного внесення неправдивих відомостей щодо ваги, об'єму, геометричних розмірів та вартості товарів посадовими особами позивача до документів, що подавались ДП «Клавдіївське лісове господарство» для здійснення митного оформлення вантажу.

Суд також не приймає в якості належних та допустимих доказів надані відповідачем суду протоколи про порушення митних правил від 22.12.2016, оскільки на час розгляду даної справи відсутні відомості щодо вирішення питання притягнення до адміністративної відповідальності посадової особи позивача, а тому зазначені в них дані (факти) не можуть підтверджувати або спростовувати ті чи інші обставини у даній справі.

Разом з цим, як вбачається з прохальної частини адміністративного позову позивач просить суд, зокрема, визнати дії (бездіяльність) відповідача щодо безпідставної затримки залізничних вагонів позивача № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 протиправною.

У свою чергу, суд зазначає, що Закарпатською митницею ДФС зазначений вантаж позивача було затримано відповідно до вимог чинного законодавства з метою здійснення митного контролю та недопущення вивезення за межі митної території України лісоматеріалів з порушенням чинного митного законодавства в митному режимі "експорт", а саме товарів за товарними позиціями 4401, 4403 згідно УКТ ЗЕД на підставі листа Управління СБУ в Закарпатській області від 27.04.2016 № 58/14-1258.

У свою чергу, всі подальші дії суб'єкта владних повноважень, зокрема, проведення огляду та переогляду вантажу ДП "Клавдіївське лісове господарство", витребування додаткових документів у позивача, направлення листа до Закарпатської торгово-промислової палати щодо проведення дослідження та надання висновку відносно товару, що знаходиться в н/вагонах позивача № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071, а також складання протоколів про порушення митних правил були здійснені субєктом владних повноважень з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є протиправними.

При цьому, суд зауважує, що саме вказані протиправні дії відповідача призвели до затримання н/вагонів позивача понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пункті пропуску через державний кордон України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Беєлер проти Італії", "Онер'їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер'їлдіз проти Туреччини", та "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії").

Отже, бездіяльність Закарпатської митниці ДФС та порушення, допущені нею, не повинні мати негативних наслідків для позивача.

У свою чергу, неналежне виконання позивачем умов вказаного контракту з незалежних від нього обставин, зокрема, своєчасної поставки товару, свідчить про наявність чиселенних та суттєвих негативних насліднків для позивача, в тому числі і матеріальних збитків, що зумовлені протиправною бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, а саме Закарпатською митницею ДФС.

Таким чином, з огляду зазначене та встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо затримання н/вагонів позивача понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пункті пропуску через державний кордон України є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки Закарпатською митницею ДФС не надано доказів того, що вона, затримуючи вагони та допускаючи бездіяльність щодо вчинення митних формальностей у строк, що не може перевищувати 30 днів, діяла у спосіб та в межах повноважень, визначених Митним кодексом України.

Крім того, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, позивач також просив суд зобов'язати відповідача надати дозвіл щодо пропуску через митний кордон України залізничних вагонів позивача за № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071, з приводу чого, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5, дискреційні повноваження сукупність прав та обовязків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов'язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб'єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні субєктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобовязання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20 травня 2013 року N 7 Про судове рішення в адміністративній справі зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Суд зазначає, що дискреційні функції Закарпатської митниці ДФС як суб'єкта владних повноважень щодо завершення митних формальностей та пропуску через митний кордон України залізничних вагонів ДП "Клавдіївське лісове господарство" на етапі, коли необхідні для здійснення митного оформлення документи вже перевірялись відповідачем, а дії (бездіяльність) Закарпатської митниці ДФС щодо затримки залізничних вагонів позивачів визнані судом протиправними, є обмеженими, оскільки передбачені законом підстави для прийняття іншого рішення або вчинення інших дій у відповідача вже відсутні.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у спірних правовідносинах не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, позаяк право позивача на завершення митних формальностей та пропуску через митний кордон України залізничних вагонів підтверджується матеріалами справи, проте, враховуючи, що нормами чинного законодавства визначено певний алгоритм дій митного органу щодо проведення митних формальностей, завершення митного оформлення та пропуску вантажу через державний кордон України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов'язання відповідача завершити митні формальності щодо пропуску через митний кордон України залізничних вагонів ДП "Клавдіївське лісове господарство" № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене з метою ефективного правового захисту порушених прав позивача, суд дійшов про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача завершити митні формальності щодо пропуску через митний кордон України залізничних вагонів ДП "Клавдіївське лісове господарство" № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачами не доведено суду належними та допустимими доказами правомірності прийнятих рішень, вчинених дій, а також бездіяльності щодо затримання вантажу позивача понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пункті пропуску через державний кордон України.

Таким чином, враховуючи викладене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Керуючись статями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Закарпатської митниці ДФС щодо безпідставної затримки залізничних вагонів Державного підприємства "Клавдіївське лісове господарство" № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

3. Визнати протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС щодо затримання залізничних вагонів Державного підприємства "Клавдіївське лісове господарство" № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071 понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пункті пропуску через державний кордон України.

4. Зобов'язати Закарпатську митницю ДФС завершити митні формальності щодо пропуску через митний кордон України залізничних вагонів № 91505867, № 66165531, № 67386920, № 67873778, № 60926052, № 67865311, № 66932773, № 65735664, № 65951071.

5. Стягнути на користь Державного підприємства "Клавдіївське лісове господарство" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Закарпатської митниці ДФС судовий збір у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.