Справа № 409/485/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Третяк О.Г.
Суддя-доповідач - Сіваченко Ігор Вікторович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року справа №409/485/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Міронової Г.М., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації на постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 березня 2017 року у справі № 409/485/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації (далі - Управління) про визнання дій протиправними щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги, в якому просив визнати бездіяльність відповідача щодо нарахування йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік протиправною, зобов'язати здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат.

Свої вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України. Відповідно до ст. 12 Закону № 3551-XII щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. В ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» зазначено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року -1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень. Оскільки допомога виплачена позивачу у меншому розмірі, просив визнати вказані дії незаконними та зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату допомоги у відповідності до вимог Закону.

Відповідач подав заперечення проти позову, де просив визнати Управління неналежним відповідачем та вказав, що нарахування та виплата позивачеві щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня здійснено у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів відповідно до пункту 26 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України. При нарахуванні та виплаті позивачу в 2016 році щорічної разової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» відповідач діяв правомірно, відповідно до норм чинного законодавства України.

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 березня 2017 року у справі № 409/485/17 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Управління щодо невиплати ОСОБА_2 в 2016 році щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону № 3551-XII.

Зобов'язано Управління здійснити перерахунок, донарахування та виплату ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік як учаснику бойових дій відповідно до статті 12 Закону № 3551-XII в розмірі 4730 (чотири тисячі сімсот тридцять) гривень, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону №1058-IV на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що керуючись принципом законності та виходячи з визначених у частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016, а Закон №3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, в червні 2016 року Управління ОСОБА_2 було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня, згідно сум, які надійшли на рахунки Управління, виключно за цільовим призначенням. Проводити виплати в інших розмірах Управління не має права та можливості, так як щорічну грошову допомогу здійснює Мінсоцполітики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення, які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян. У зв'язку з чим Управління не вважає себе належним відповідачем у даній справі, на чому наполягало, при подачі заперечення на позовну заяву до суду першої інстанції.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та інвалідів.

В червні 2016 року позивач отримав щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 920 гривень, і ця обставина підтверджена сторонами в письмових поясненнях.

Позивач звернувся із заявою до відповідача щодо перерахунку вказаної допомоги, виходячи із норм закону у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком та отримання недоплаченої частини разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року, та отримав відмову, викладену в листі № 687 від 20.02.2017, в якому роз'яснено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 «Деякі питання виплати у 2016 році грошової допомоги», передбаченої № 3551-XII, встановлено розміри та порядок виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, йому нарахована разова грошова допомога як учаснику бойових дій в сумі 920,00 грн., яка виплачена, і підстави для її перерахунку відсутні.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягає ч.5 ст. 12 Закону № 3551-XII, а не постанова Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них осіб визначені у ст. 12 Закону № 3551-XII.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону № 3551-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 17 Закону № 3551-XII фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Пунктом 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону № 3551-XII, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Зазначений закон набрав чинності, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними. Більш того, саме норми Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79) у випадку колізії однопредметних нормативно-правових актів підлягають пріоритетному застосуванню, оскільки прийняті пізніше в часі за норми ст. 12 Закону № 3551-XII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-XII і Законом України від 23.03.2000 № 1584-III "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Закон № 1584-III) установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII і Законом № 1584-III, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Як вбачається з матеріалів справи, виплата разової щорічної грошової допомоги позивачу здійснена відповідачем в червні 2016 року (а. с. 17) в розмірі, визначеному постановою КМ України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та «Про жертви нацистських переслідувань».

Тобто, відповідачем виконано зобов'язання перед позивачем відповідно до чинного положення зазначеної постанови та чинного Бюджетного Кодексу України, а тому вказані позивачем обставини не можуть розглядатися як достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Управління про визнання дії протиправними щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції не встановив належним чином обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та зробив помилковий висновок про наявність підстав для задоволення позову. Відтак, постанова місцевого суду підлягає скасуванню у відповідності до приписів п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації - задовольнити.

Постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 березня 2017 року у справі № 409/485/17 - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: Г.М.Міронова

О.О.Чебанов