Справа № 758/3820/17
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/3820/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 березня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі Подільський РВ ДВС м.Києва), Першої Київської державної нотаріальної контори про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До районного суду надійшов адміністративний позов, в якому позивач просить зобов'язати Подільський РВ ДВС м.Києва винести постанову про припинення арешту на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати Першу Київську державну нотаріальну контору внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження на вказане майно.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід повернути позивачеві за таких підстав.

Так, стаття 181 КАС України визначає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Крім того, у Пленумі Вищого адміністративного суду України в п.9 своєї Постанови від 13.12.2010 року, № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» надано роз'яснення, що визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на те, що місцевим районним судам як адміністративним підсудні адміністративні позови, за якими відповідачем є райВДВС, лише в разі оспорювання дій останнього при наявності тієї обставини, що цим районним судом видавався виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів позову, оспорювання дій органу ДВС зумовлено не виконанням примусових дій щодо виданого Подільським районним судом м.Києва виконавчого листа за адміністративною справою.

Статтею 18 КАС України встановлені правила предметної підсудності адміністративних справ, які поряд з правилами територіальної та інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення конкретної адміністративної справи.

Правила предметної підсудності дозволяють визначити, адміністративний суд якої ланки розглядатиме адміністративну справу у першій інстанції.

Стаття 107 КАС України, разом із статтями 108 - 109 КАС України, закріплює алгоритм дій судді при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за позовною заявою, що надійшла до адміністративного суду.

Згідно з частиною 2 статті 107 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, спочатку перевіряється наявність підстав для повернення позовної заяви.

Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду. Ці підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Так, відповідно до пункту 6 частини 3 статті 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Зазначена норма застосовується незалежно від виду підсудності, яку порушено (предметної, територіальної чи інстанційної).

Підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між адміністративними судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.

Отже, вирішенню питання відмови у відкритті провадження у справі має передувати з'ясування судом, до якого надійшла позовна заява, питання дотримання позивачем правил предметної підсудності. Адже відмовити у відкритті провадження може лише компетентний (повноважений) суд, до предметної підсудності якого належить спір.

Призначення предметної підсудності полягає в тому, щоб розподілити всю сукупність адміністративних справ між окремими ланками судової системи, тобто така підсудність розмежовує судову компетенцію по вертикалі. Визначити предметну підсудність - означає встановити, суд якої з ланок судової системи (місцевий суд, окружний, апеляційний суд, ВАС України, ВС України) повинен вирішувати як суд першої інстанції конкретну адміністративну справу.

У статті 18 КАС України визначається предметна підсудність справ місцевим загальним, окружним адміністративним судам та Вищому адміністративному суду.

Так, відповідно до частини 2 статті 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статті 18 КАС України).

Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

При системному аналізі ст.ст. 18, 181 КАС України в сукупності з іншими його нормами з врахуванням зазначених вище роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України можна зробити висновок, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними саме рішень зазначених судів на підставі яких ними було видано виконавчі листи, справи ж з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними, зокрема рішень інших органів (посадових осіб) не підсудні місцевим загальним судам і підлягають розгляду окружними адміністративними судами виходячи з приписів ч. 2 ст. 18 КАС України.

Як вбачається зі змісту поданої до суду позивачем позовної заяви, предметом спору між сторонами є винесена державним виконавцем постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2004 року по виконавчому провадженню АК № 494134, даний арешт позивач просить припинити.

Враховуючи викладене, вищевказаний позов не відноситься до компетенції Подільського районного суду м.Києва, як адміністративного, а є підсудним Київському окружному адміністративному суду.

В зв'язку з наведеним, вищевказаний позов підлягає поверненню позивачеві для подачі до належного суду, яким і буде визначатись територіальна підсудність вищевказаного позову згідно ст.19 КАС України.

Між тим, вважаю за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ст.181 ч.1 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається з позовної заяви, позивач обґрунтовує позовні вимоги захистом її порушених прав як спадкоємця до майна, на яке накладено арешт.

Відповідно до ст.1 ЦК України та ст. 2 КАС України не є публічно-правовим і розглядається в порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) та суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виконання, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, не зважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Спадкові права до майна є правами цивільними.

Відповідно до ст.15 ЦПК України справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних правовідносин, розглядають суди загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам дано роз'яснення, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (п.1).

З урахуванням наведеного, для захисту своїх прав ОСОБА_1 слід звернутись в порядку цивільного судочинства до Подільського районного суду м.Києва з повними вимогами про скасування постанови органу ДВС та зняття арешту з вищевказаної частини нерухомого майна.

Судова практика судів загальної юрисдикції свідчить про розгляд справ вказаної категорії саме в порядку ЦПК України.

Відповідно до ст.7 ч.1 п.2 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору в разі повернення позову повертається лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 108, 158-160 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Першої Київської державної нотаріальної контори про зобов'язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова