Справа № 205/8713/16-а(2а/205/4/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
"19" квітня 2017 р. справа № 205/8713/16-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,
при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі
на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року у справі №205/8713/16-а
до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі,
третя особа Новокодацький районний військовий комісаріат м. Дніпра Міністерства оборони України,
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:
- визнати неправомірним дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років з 22 травня 2016 року на підставі ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено. Постанова мотивована тим, що позивач звернувшись до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, враховуючи, що надані документи підтверджують особливий статус позивача, а саме те, що позивач відпрацював в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження та має право на призначення пенсії відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що підставою відмови, оскарженої позивачем, є неможливість встановити право позивача на призначення пенсії. Відповідно до наданих позивачем документів немає можливості визначити період перебування позивача в зоні відчуження, назву населеного пункту, кількість виїздів до зони ЧАЕС. Відповідно до довідок Міністерства Оборони не підтверджується перебування позивача в зоні відчуження в період проходження строкової служби з 17 травня 1984 року по 21 травня 1985 року.
Позивач, відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії та має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно відповіді Ленінського районного військового комісаріату м.Дніпропетровська Міністерства оборони України від 12.06.2007 р. № 829/п року позивач проходив військові збори та приймав участь в роботах по ліквідації катастрофи на ЧАЕС з 27.04.1986 року по 05.05.1986 року і одержав дозу радіації 27 р.
Відповідно до військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році.
05 травня 2016 року та 06 червня 2016 року позивач звертався до відповідача із заявою про призначення йому пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Проте, відповідачем було відмовлено позивачу з на підставі того, що оскільки основним документом, який визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами та організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
Позивачем було сплачено єдиний соціальний внесок за період з 01.01.2004 року по 31.03.2005 року у сумі 5280,00 грн. згідно з договором від 26.12.2016 року № 29 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Зазначеною правовою нормою визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення пенсійного віку на 10 років.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Таким чином значеним Порядком передбачено, що підставою для призначення пенсії, окрім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, можуть бути інші документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач з 27.04.1986 року по 05.05.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.9-11, 13) та 14.05.1993 р. йому видане відповідне посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р. 2 категорії серія НОМЕР_2 (а.с.27).
У відповідності до пункту 2 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.
За таких обставин, враховуючи те, що змістом положень пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, не встановлено вичерпного обмеженого переліку документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, позивач, звернувшись до відповідача із відповідною заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", подав всі необхідні документи, що передбачені зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом.
Висновок суду першої інстанції стосовно наявності у позивача права на пенсію зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є обґрунтованим і правомірним, при цьому рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є протиправним.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року у справі №205/8713/16-а залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.
Головуючий суддя: О.М. Панченко
Суддя: С.М. Іванов
Суддя: В.Є. Чередниченко