Справа № 2-а-241/10/1570
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 р.Справа № 2-а-241/10/1570

Категорія:2.11.15Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «БРІЗ»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси, за участю представника прокуратури Приморського району м. Одеси, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «БРІЗ»звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо порушення встановленого законом тридцятиденного строку проведення документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ НВП «БРІЗ»від 20.02.2007 року №2644 за січень 2007 року; складання старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_2 акту від 21.07.2009 року №09064/1502/31619761 за результатами документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ НВП «БРІЗ»від 20.02.2007 року №2644 за січень 2007 року; зменшення 30.07.2009 року на 674 397 грн. суми, що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобовязань наступних податкових періодів, що обліковується в картці особового рахунку платника податків ТОВ НВП «БРІЗ», яка ведеться в ДПІ у Приморському районі м. Одеси; визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 21.07.2009 року №/0, складене начальником відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси ОСОБА_3 про відмову у наданні ТОВ НВП «БРІЗ»бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 674 397 грн. заявленій у податковій декларації з ПДВ від 20.02.2007 року №2644 за січень 2007 року та зобовязати ДПІ у Приморському районі м. Одеси внести зміни до особового рахунку ТОВ НВП «БРІЗ»раніше списану суму залишку податкового зобовязання з податку на додану вартість за січень 2007 року у розмірі 674 397 грн., що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобовязань наступних податкових періодів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що згідно поданої ТОВ НВП «БРІЗ»до ДПІ у м. Іллічівську Одеської області податкової декларації з ПДВ за грудень 2006 року відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду складало 674 397 грн. Цей показник залишку відємного значення ПДВ перенесено до податкової декларації за січень 2007 року. За результатами документальної виїзної перевірки проведеної ДПІ у Приморському районі м. Одеси 21.07.2009 року на підставі п.п. 7.1.11 п. 7.7 ст. 7 та п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ»п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»ТОВ НВП «БРІЗ»зменшено на 674 397 грн. суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобовязань наступних податкових періодів, про що складено податкове повідомлення-рішення №/0 від 21.07.2009 року. Позивач вказував, що у п.п. 7.1.11 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»наведено вичерпний перелік осіб, які не мають права на отримання бюджетного відшкодування, проте немає жодних підстав для віднесення ТОВ НВП «БРІЗ»до числа таких осіб, а також, жоден з пунктів п. 9.8 ст. 9 вказаного Закону не може бути застосований до ТОВ НВП «БРІЗ». Позивач зазначав, що ним протягом 2004-2006 років систематично заявлялось про відшкодування з бюджету ПДВ та, при цьому, приймались самостійні рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладений у запереченні проти адміністративного позову, вказуючи. Що позивач не має права на повернення надмірно сплачених податків, зборів (обовязкових платежів) або на їх відшкодування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року адміністративний позов ТОВ НВП «БРІЗ»задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси щодо порушення встановленого законом 30-денного строку проведення документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з ПДВ ТОВ НВП «БРІЗ»від 20.02.2007 року №2644 за січень 2007 року, щодо складання акту від 21.07.2009 року №09064/1502/31619761 за результатами невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ НВП «БРІЗ»від 20.02.2007 року №2644 за січень 2007 року, щодо зменшення на 674397 грн. суми, що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобовязань наступних податкових періодів, що обліковується в картці особового рахунку платника податків ТОВ НВП «БРІЗ», яка ведеться ДПІ у Приморському районі м. Одеси. Було скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 21.07.2009 року №/0 про відмову у бюджетному відшкодуванні з ПДВ суми в розмірі 674397 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

З таким рішенням Одеського окружного адміністративного суду відповідач не погодився і 27.10.2010 року подав апеляційну скаргу на зазначену постанову від 21.10.2010 року. В своїй скарзі апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ НВП «БРІЗ»відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що TOB НВП «БРІЗ»24.01 2002р. зареєстроване платником податку на додану вартість, про що свідчить відповідне свідоцтво №100091245.

21.07.2009 року старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_2 проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість TOB НВП «БРІЗ»№2644 від 19.02.2007р. за січень 2007 року. За результатами перевірки складено акт №09064/1502/31619761 від 21.07.2009 року у висновках якого зазначено, що на підставі п.п.7.7.11 ст.7 та п.п. а, б, в, г, ґ п.9.8. ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість»зменшено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів 674 397 грн. На підставі вказаного акту ДПІ у Приморському районі м. Одеси винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 21.07.2009р. про відмову у бюджетному відшкодуванні 674 397 грн. Позивач не погодився з цим та подав до суду позов.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Вимогами п.п. 7.7.11. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»визначено, що не мають права на отримання бюджетного відшкодування особа, яка: була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів за рішенням Кабінету Міністрів України); мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); не провадила діяльність протягом останніх дванадцяти календарних місяців; особа, яка є платником єдиного податку за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, що передбачають сплату цього податку у спосіб, відмінний від встановленого цим Законом, або звільнення від такої сплати.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких обґрунтувань та доказів того, що TOB НВП «БРІЗ»відноситься до кола цих осіб відповідачем не зазначено ні у акті перевірки, ні у судовому засіданні.

Вимогами п. 9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено, що реєстрація осіб як платників податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо: а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом; б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання); в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин; г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 81 цього Закону; ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Тобто, зазначені положення п. 9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість»визначають підстави для анулювання реєстрації осіб як платників податку на додану вартість. Однак, під час офіційного з'ясування обставин справи не встановлено анулювання реєстрації TOB НВП «БРІЗ»як платника податку на додану вартість.

Суд першої інстанції встановив, що ДПІ у Приморському районі м.Одеси проведено з порушенням строку у липні 2009 року документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість TOB НВП «БРІЗ»№2644 за січень 2007 року.

Згідно вимогам п.п. 7.7.5. п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Аналогічні вимоги встановлено і пунктами 7.1-7.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 15.06.2005р. №213 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. за №702/10982). Податкова декларація з податку на додану вартість TOB НВП «БРІЗ»№2644 за січень 2007 року була подана до ДГО у м. Іллічівську 20.02.2007р. (а.с.27).

Судова колегія вважає помилковим посилання представника відповідача у апеляційній скарзі на вимоги п.п. 15.3.1 п 15.3 ст.15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», згідно якого заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи свідчать про те, що згідно з поданою до ДПІ у м.Іллічівську Одеської області податковою декларацією з ПДВ за грудень 2006 року від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду TOB НВП «БРІЗ»склало 674 397 грн. та перенесено до податкової декларації наступного звітного періоду №2644 за січень 2007 року як сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню. Правомірність заявленої суми бюджетного відшкодування 674 397 грн. згідно з поданою TOB НВП «БРІЗ»до ДПІ у м.Іллічівську податковою декларацією з ПДВ за січень 2007 року №2644 підтверджено актом виїзної позапланової перевірки TOB НВП «БРІЗ»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за період січень 2007 року №929/23-0303 від 18.04.2007р. складеного ДТП у м. Іллічівську, актом №7596/23-3/31619761 від 25.07.2008 року про результати виїзної планової перевірки TOB НВП «БРІЗ»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006р. по 31.03.2008р. складеного ДПІ у Приморському районі м ОСОБА_1.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно не прийняв в якості доказу по справі акт звірення розрахунків платника TOB НВП «БРІЗ»з бюджетом за період з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. оскільки він не містить визначення осіб, що підписали зазначений акт та не скріплений печаткою ДПІ у Приморському районі м ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги TOB НВП «БРІЗ»про визнання протиправними дій ДТП у Приморському районі м.Одеси, щодо порушення встановленого законом 30-денного строку проведення документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з ПДВ TOB НВП «БРІЗ»від 20.02.2007р. №2644 за січень 2007 року, щодо складання акту від 21.07.2009 №09064/1502/31619761 за результатами документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість TOB НВП «БРІЗ»від 20.02.2007 №2644 за січень 2007 року, щодо зменшення на 674397,00 грн. суми, що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів, що обліковується в картці особового рахунку платника податків TOB Науково-виробничого підприємства «БРІЗ», яка ведеться в ДПІ у Приморському районі м. Одеси підлягають задоволенню. Судова колегія вважає, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 21.07.2009 р. №/0 про відмову у бюджетному відшкодуванні з ПДВ суми в розмірі 674397,00 грн. дійсно підлягає скасуванню. При цьому судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 17, пункту 1 частини 2 ст. 162, ст. 171 КАС України належним способом захисту права при оскарженні правого акту індивідуальної дії є скасування цього акта, а нормативно-правового акта - визнання його нечинним, що передбачає настання різних правових наслідків з точки зору часу припинення дії акту.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про зобов'язання ДПІ у Приморському районі м.Одеси внести зміни до особового рахунку TOB НВП «БРІЗ», а саме, поновити в обліковій картці TOB НВП «БРІЗ»раніше списану суму залишку податкового зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2007 року у розмірі 674 397 грн., що підлягала бюджетному відшкодуванню шляхом зарахування у зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів задоволенню не підлягають.

Відповідно вимог п.1.6 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»податкове зобов'язання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, визначена згідно з цим Законом. Судом першої інстанції не встановлено списання відповідачем в обліковій картці TOB НВП «БРІЗ»залишку податкового зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2007 року у розмірі 674 397 грн.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.12.2010 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький