Справа № 813/4574/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Справа № 876/2387/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі за позовом Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Відкритого акціонерного товариства по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

В С Т А Н О В И В:

27.10.2016 року позивач - Личаківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол», в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року позов задоволено повністю. Надано Личаківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області дозвіл на погашення суми усієї суми податкового боргу у розмірі 674 315 грн. 55 коп за рахунок майна Відкритого акціонерного товариства по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол», що перебуває у податковій заставі

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що контролюючим органом дотримано встановленого порядку звернення до суду з вимогою надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі. Враховуючи той факт, що у платника Відкритого акціонерного товариства по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» наявний податковий борг, а кошти для його погашення відсутні, водночас, майно платника перебуває у податковій заставі, суд першої інстанції дійшов висновку про підставність позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, винесеною із порушенням норм матеріального права, Відкрите акціонерне товариство по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що податковий орган може поширити податкову заставу на будь-яке майно платника податків, крім передбачених випадків, а також на майно, яке платник податків набуде у майбутньому. При цьому встановлено обмеження, згідно якого податкова застава поширюється на майно, балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. Згідно акту опису майна № 13 від 30.04.2014 року загальна вартість описаного майна становить 826 550,00 грн., тобто суму, яка перевищує наявну суму боргу позивача перед бюджетом на 152 234,45 грн. Таким чином, висновки суду щодо правомірності вимог позивача про стягнення суми податкового боргу за рахунок усього майна позивача, що перебуває у податковій заставі, є безпідставними.

Апелянт звертає увагу на те, що на підтвердження факту відсутності у відповідача грошових коштів для погашення податкового боргу, позивачем представлено, а судом першої інстанції безпідставно прийнято інкасові доручення від 18.10.2016 за № 280, 282, 283, 285, 286, 287, які, як вказав суд в оскаржуваній постанові, повернені без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платників податків. Однак такі висновки суду не відповідають відомостям, що містяться у повідомленнях про повернення інкасових доручень. Зокрема, банком відмовлено у виконанні інкасового доручення № 285 на підставі вимог п.2.5., 12.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22. Банківською установою зазначено про невідповідність розрахункового документа - сума цифрами не відповідає сумі словами. Тобто підставою для відмови у виконанні вказаного інкасового доручення є не відсутність коштів на рахунку, а помилки позивача, допущені при оформленні розрахункового документа. Банком відмовлено у виконанні інкасових доручень № 286 та 282 на підставі вимог п. 2.5. Інструкції з підстав неможливості задоволення вимог кредиторів за рахунок страхових коштів платника. Тобто в даному випадку позивачем подано інкасове доручення з порушенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», що і стало причиною відмови в проведенні доручення, а не відсутність грошових коштів, як зазначено судом. Банком відмовлено у виконанні інкасового доручення № 280 на підставі вимог п.12.5., 12.11 Інструкції з підстав закриття рахунку платника. Тобто в даному випадку не йдеться про відсутність грошових коштів на рахунку, як зазначено судом.

Також позивачем не представлено жодних доказів відсутності грошових коштів відповідача на 5-ти розрахункових рахунках: № 5310, 5310, відкритих у Філії «Залізничне відділення ПІБ у м. Львові (МФО 325105), № 05, відкритого в «АТ «Укрексімбанк» м. Львів (МФО 325718), № 4794, 2253, відкритих у Західному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Львові (МФО 325321).

Таким чином, позивачем не представлено належних доказів відсутності необхідної суми коштів на рахунках відповідача.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Відкрите акціонерне товариство по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності з присвоєнням коду , перебуває на обліку як платник податків в Личаківській ОДПІ ГУДФС у Львівській області (Шевченківське відділення).

Згідно довідки Личаківської ОДПІ №13962/13-10-06-17-00-569 від 19.12.2016 року заборгованість відповідача станом на 19.12.2016 року становить 674315,55 грн., та складається з: податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 52 8267,13 грн., податку на прибуток приватних підприємств - 8 386,15 грн., податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника у вигляді заробітної плати - 34 573,11 грн., орендної плати з юридичних осіб - 89 021,26 грн., податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості - 14 067,90 грн.

На адресу ВАТ по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» Личаківською ОДПІ надіслано податкові вимоги: № 1/1348-024 від 06.12.2003 року та № 2/46 від 17.01.2006 року.

Також встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2009 у справі №2а-2476/08/1370 стягнуто з ВАТ «Львівпокізол» 541989,59грн податкового боргу. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2011 року у справі №2а-4259/11/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.11.2012 року, стягнуто з ВАТ «Львівпокізол» 128925,26 грн. податкового боргу. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року у справі №2а-1849/12/1370 стягнуто з ВАТ по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» на користь державного бюджету заборгованість у сумі 24204,68 грн. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2012 року у справі №2а-5420/12/1370 стягнуто з ВАТ по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» до Державного бюджету України податковий борг в сумі 23171,33 грн. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 року змінено постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2011 у справі №2а-10932/11/1370, відповідно до якої стягнено з рахунків ВАТ «Львівпокізол», відкритих в банківських установах, що його обслуговують, на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 30453,24 грн.

З метою погашення податкового боргу Личаківська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області скеровувала до установ банків інкасові доручення від 18.10.2016 року за № 280, 282, 283, 285, 286, 287 про стягнення з рахунків підприємства в користь Державного бюджету України коштів в розмірі 674315,55 грн. в рахунок погашення податкового боргу. Однак, зазначені інкасові доручення поверталися банком без виконання.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час звернення із позовом до суду, (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 19-1 ПК України встановлено функції контролюючих органів, серед яких: організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку (підпункт 19-1.1.21); здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (підпункт 19-1.1.22).

Згідно з підпунктів 20.1.33 та 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи встановлено, що на адресу ВАТ по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» Личаківською ОДПІ надіслано податкові вимоги: № 1/1348-024 від 06.12.2003 року та № 2/46 від 17.01.2006 року.

Згідно з пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов'язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків.

Відповідно до пунктів 87.1 та 87.2 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (підпункт 88.2 статті 88 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі рішення начальника ДПІ у Шевченківському районі м. Львова № 2871 від 28.04.2014 року податковим керуючим здійснено опис майна товариства, який оформлено актом №13 від 30.04.2014 року.

30.04.2014 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу, що підтверджується витягом № 44123586 з відповідного Державного реєстру.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, стягнення податкового боргу за рахунок майна допускається у разі недостатності у платника податків коштів. Ця обставина повинна бути доведена доказами: постановою суду про стягнення коштів; документами, що свідчать про відсутність коштів на рахунках та неможливість виконання постанови суду про стягнення коштів; перебування майна в податковій заставі. Зазначена обставина засвідчується витягом є Єдиного реєстру застав.

У відповідності до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого-платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам доходів і зборів, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Отже, лише рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом дотримано встановленого порядку звернення до суду з вимогою надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, враховуючи те, що у платника ВАТ по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» наявний податковий борг, а кошти для його погашення відсутні, водночас, майно платника перебуває у податковій заставі, позовні вимоги Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області є підставними та правомірно задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі №813/4574/16 за позовом Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Відкритого акціонерного товариства по виробництву покрівельних ізоляційних та майолікових виробів «Львівпокізол» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій застав - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.04.2017 року.