Справа № 803/1362/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Справа № 876/248/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

з участю представників від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2016р. по справі № 803/1362/16 за позовом Приватного підприємства "Імпортавто" до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Імпортавто" звернулося в суд із адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 5 квітня 2016 року №, №, №, №, від 26 травня 2016 року №.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2016р. позов Приватного підприємства "Імпортавто" задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 5 квітня 2016 року №, №, №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Луцька об"єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Приватного підприємства "Імпортавто" відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, не повно зясував обставини справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою позов задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної справи, просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача по справі та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в період з 4 грудня 2015 року по 22 березня 2016 року посадовими особами Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП Імпортавто з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ Укр-Тест-Стандарт за період з 1 квітня 2014 року по 30 червня 2015 року та використання в господарській діяльності товарів (робіт, послуг) придбаних у зазначених субєктів господарської діяльності; з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ Сасіб ЛТД, ТзОВ Гринвич-Юг за період з 1 вересня 2015 року по 30 вересня 2015 року та придбання товарів (робіт, послуг), реалізованих вищезазначеними субєктами господарської діяльності,

За результатами перевірки складено акт від 22 березня 2016 року №1067/14-02/39053128 в якоу зазначені наступні порушення: пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого ПП Імпортавто занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 120 850 грн., в тому числі за червень 2014 року на суму 2 917 грн., за липень 2014 року на суму 19 742 грн., за серпень 2014 року на суму 30 933 грн., за вересень 2014 року на суму 19 592 грн., за жовтень 2014 року на суму 27 867 грн., за листопад 2014 року на суму 4 992 грн., за грудень 2014 року на суму 14 808 грн., та завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 56 620 грн., в тому числі за січень 2015 року на суму 1 025 грн., за лютий 2015 року на суму 3 258 грн., за березень 2015 року на суму 4 900 грн., за квітень 2015 року на суму 13 803 грн., за травень 2015 року на суму 20 833 грн., за червень 2015 року на суму 12 800 грн.; пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, внаслідок чого ПП Імпортавто завищено податкові зобовязання з податку на додану вартість за вересень 2015 року на суму 480 464 грн.; пункту 44.1 статті 44, статтей 134, 135, 137 Податкового кодексу України, внаслідок чого ПП Імпортавто занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 126 531 грн., в тому числі за 2014 рік 126 531 грн. та завищено збитки на суму 283 108 грн., в тому числі за 2015 рік 283 108 грн.

Як вбачається з акту перевірки контролюючим органом встановлено нереальність господарських операцій між позивачем та ТзОВ Укр-Тест-Стандарт, а також, за результатами перевірки ПП Імпортавто не підтверджено здійснення фінансово-господарських операцій за вересень 2015 року по взаємовідносинах із ТзОВ Сасіб ЛТД та ТзОВ Гринвич-Юг, у звязку із відсутністю первинної документації та даних бухгалтерського обліку.

На підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: від 5 квітня 2016 року: № про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 56 619 грн.; № про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 181 275 грн., в тому числі за основним платежем на 120 850 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 60 425 грн.; № про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 189 796 грн. 50 коп., в тому числі за основним платежем на 126 531 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 63 265 грн. 50 коп.; № про зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 283 108 грн.; від 6 квітня 2016 року № про зменшення грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 480 464 грн.

ПП Імпортавто не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржило їх в адміністративному порядку.

Рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 19 травня 2016 року за №2467/10/03-20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги, податкове повідомлення-рішення від 5 квітня 2016 року за № в частині грошового зобовязання з податку на прибуток було скасовано на 17 475 грн. за основним платежем та на 8 737 грн. 50 коп. за штрафними санкціями, а в іншій частині в розмірі 163 584 грн., в тому числі 109 056 грн. основний платіж та 54 528 грн. штрафна (фінансова) санкція, залишено без змін.

За наслідками розгляду первинної скарги прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 26 травня 2016 за № про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 163 584 грн., в тому числі за основним платежем на 109 056 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 54 528 грн.

Позивач повторно оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Відтак, рішенням ДФС України від 25 липня 2016 року за №15973/6/99-98-11-01-02-25 залишено без змін податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 5 квітня 2016 року за №, №, №, № та від 6 квітня 2016 року за №, з урахуванням рішення ГУ ДФС у Волинській області від 19 травня 2016 року за №2467/10/03-20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пунктів 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договору на виконання робіт від 18 червня 2014 року №173/593, в період з 1 квітня 2014 року по 30 червня 2015 року ПП Імпортавто отримувало від ТзОВ Укр-Тест-Стандарт послуги по сертифікації на загальну суму 986 058 грн. 26 коп.

Випробування транспортних засобів, що належать ПП Імпортавто у період з 1 квітня 2014 року по 30 червня 2015 року відбувались на ділянці №3 випробувальної лабораторії ТзОВ Укр-Тест-Стандарт, яка розташована за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Воля Ковельська, вулиця Волі, будинок 38. Приміщення ділянки №3 випробувальної лабораторії товариство займає на підставі договору оренди складського приміщення від 10 червня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, випробувальна лабораторія ТзОВ Укр-Тест-Стандарт проводить свою діяльність на підставі атестата акредитації №2Н961, виданого 25 листопада 2014 року. Виконання сертифікаційних робіт здійснювалося на підставі заявок на проведення сертифікації у системі УкрСЕПРО та рахунків фактур, в яких визначалися зміст сертифікаційних робіт згідно договору від 18 червня 2014 року №173/593 та обєкт їх проведення транспортні засоби.

За результатом виконаних робіт, ТзОВ Укр-Тест-Стандарт, як уповноваженим органом з сертифікації, видані сертифікати відповідності на імпортовані підприємством автомобілі.

Також факт імпорту позивачем автомобілів підтверджується контрактом 12/14 від 12 червня 2014 року між позивачем та фірмою CROWNTRADE EXPRESS INC (Канада).

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правочини, укладені між позивачем та ТзОВ Укр-Тест-Стандарт виконані обома сторонами, а контролюючим органом не доведено, що господарські зобов'язання між позивачем та ТзОВ Укр-Тест-Стандарт вчинені з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у разі якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних, а тому посилання контролюючого органу на нікчемність правочину, укладеного між позивачем та його контрагентом ТзОВ Укр-Тест-Стандарт, є безпідставними.

Така правова позиція суду узгоджується також з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, повязаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобовязання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 120 850 грн., завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 56 620 грн. та завищення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитки) на суму 283 108 грн є протиправним.

Щодо завищення задекларованих ПП Імпортавто податкових зобовязань за вересень 2015 року в сумі 480 464 грн. 28 коп. колеегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ПП Імпортавто в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року від 19 жовтня 2015 року за вихідним № відображено податкові зобовязання з податку на додану вартість в загальній сумі 480 464 грн. по операціях з реалізації товарів для ТзОВ Сасіб ЛТД на загальну суму 768 000 грн., в тому числі ПДВ 128 000 грн., для ТзОВ Гринвич-Юг на загальну суму 2 114 785 грн. 70 коп., в тому числі ПДВ 352 464 грн. 28 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки посадовим особам ПП Імпортавто вручено лист-вимогу від 10 грудня 2015 року №21809/10/03-1-22-03 про надання завірених копій первинних документів щодо взаємовідносин з ТзОВ Сасіб ЛТД та ТзОВ Гринвич-Юг за вересень 2015 року та щодо придбання товарів, реалізованих вищезазначеним субєктам господарської діяльності.

Листом від 1 грудня 2015 року за №115-5 ПП Імпортавто повідомило, що частина запитуваних документів вилучена групою слідчих слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у місті Києві на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва у справі №1-кс 759/2027/15.

Також на запити Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 23 лютого 2016 року №630/8/03-18-14-02 та Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року №803/1362/16/15259/16 та №803/1362/16/15258/16 щодо надання вилучених по ПП Імпортавто документів або надання інформації чи вилучалися первинні документи по взаємовідносинах ПП Імпортавто з ТзОВ Сасіб ЛТД та ТзОВ Гринвич-Юг, Головне слідче управління фінансових розслідувань ДФС України листами від 3 березня 2016 року №7748/99-99-09-01-17 та від 10 листопада 2016 року №19321/5/99-99-23-01-16 повідомило, що під час проведення огляду документів, вилучених в ході обшуку ПП Імпортавто, документів по взаємовідносинах з ТзОВ Сасіб ЛТД та ТзОВ Гринвич-Юг не виявлено.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки позивачем ні під час проведення перевірки, ні під час судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення господарських операцій з ТзОВ Сасіб ЛТД та ТзОВ Гринвич-Юг, відтак відповідачем правомірно зменшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 480 464 грн. та збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 163 584 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову ПП "Імтортавто"та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 5 квітня 2016 року №, № та №.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2016р. по справі № 803/1362/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І. Довга

ОСОБА_3

Повний текст ухвали складено 26.04.2017р.