Справа № 298/458/17
Суддя: Цибик І. Й.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/458/17
Номер провадження 2-а/298/15/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Цибика І.Й., при секретарі Грінвальдові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що 27 березня 2017 року відповідач поліцейський Великоберезнянського ВП Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 виніс відносно нього постанову, згідно якої він 27.03.2017 року о 12.50 год. на автомобільній дорозі Ужгород-Львів, між селами Луг-Ставне, керував автомобілем «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1, з вимкненим ближнім світлом фар в денний час доби, чим порушив вимоги п.9.8 ПДР України. Цією ж постановою відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., визнавши його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова є необґрунтованою і винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Зазначив, що вказане у постанові порушення п.9.8 ПДР України ним було негайно усунуто на місці його зупинки відповідачем шляхом увімкнення ближнього світла фар.

Натомість поліцейський не дотримався положень Закону і розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, тим самим грубо порушив його права. Хоча у відповідності до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або за місцем проживання правопорушника. І як встановлено рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем вчинення правопорушення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, останнє вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Також вказує, що ч.3 ст. 258 КУпАП передбачає винесення постанови на місці вчинення правопорушення, однак не без розгляду адміністративної справи.

Крім того, диспозиція ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. А згідно підпункту Г пункту 9.1 ПДР

- 2 -

України увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. Відповідно до ст. 125 КУпАП інші порушення ПДР України, крім передбачених ст.ст. 121-128; 129 ч.ч.1, 2; 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. Водночас ці перелічені статті КУпАП не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР, як не увімкнення ближнього світла фар з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами. Тобто відповідач мав притягнути його до відповідальності за ст. 125 КУпАП, а не за ч.2 ст. 122 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст. 7 КУпАП.

За наведеного, позивач просив скасувати постанову серії БР № 379639 від 27.03.2017 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, тому суд в порядку ч.4 ст. 128 КАС України розглянув справу без його участі, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить зі слідуючого.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відносно позивача відповідач виніс постанову серії БР № 379639 від 27.03.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 ставиться у вину те, що того дня о 12.50 год. на трасі Ужгород-Львів, між селами Луг-Ставне, він керував автомобілем «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1, за межами населеного пункту без ближнього світла фар в денний час доби. Цією постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Які саме положення ПДР України порушив ОСОБА_1 у даній постанові не зазначено, але останній отримав таку у день її винесення 27.03.2017 року, що підтверджується його підписом.

Згідно п.9.8 ПДР України з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів, крім іншого, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є своєчасне,

- 3 -

всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину, в судове засідання відповідач не з'явився і не довів порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України та правомірність прийнятого ним рішення по справі. Відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і визнає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

Що стосується позову в частині вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Даний спір згідно з п.1 ч.1 ст. 17 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Виключний перелік підстав для закриття провадження по справі встановлений ст. 157 КАС України, тоді як з матеріалів справи не вбачається жодної із зазначених підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 71, 86, 105, 112, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного

- 4 -

управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 379639 від 27.03.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: