Справа № 2-а-48/09/2107
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 р.Справа № 2-а-48/09/2107

Категорія:6.5Головуючий в 1 інстанції: Стребков Ю.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

при секретарі Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Херсонській області на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 07.04.2009 року по справі за позовом Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Херсонській області до виконавчого комітету Генічеської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання рішення нечинним,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року Головне управління МНС України в Херсонській області звернулося до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до виконавчого комітету Генічеської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання рішення нечинним.

В своєму позові позивач зазначає, що 24.12.1980 року актом державної комісії прийнято в експлуатацію пожежне депо автомашин, в тому числі 827 кв.м. житлової площі, що відноситься до числа службових приміщень. Зазначений акт був затверджений рішенням виконавчого комітету Генічеської районної ради від 24.12.1980 року. Адміністративно-житлова будівля, згідно довідки Генічеського МБТІ №846 від 15.03.1983 року, побудована відділом інспекції державної пожежної охорони та рахується на балансі позивача.

06.05.2005 року позивач звернувся до Генічеської міської ради з проханням надати інформацію щодо офіційного статусу житлових приміщень, що розташовані по вул. Паризької Комуни, 82, в м. Генічеську, після чого виявилося, що рішенням відповідача №214 від 23.06.2004 року квартиру АДРЕСА_1 було передано у приватну власність ОСОБА_2

Посилаючись на те, що вказане рішення відповідача не відповідає вимогам ст.ст. 2, 8 п. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»та ст.ст. 5, 18 ЖК України, тобто є незаконним, позивач просить визнати нечинним це рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради №214 від 26.06.2004 р.

Представник відповідача заявлені позивачем вимоги не визнав вказуючи на те, що рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради №175 від 27.05.2004 року квартира АДРЕСА_1 була переведена в статус приміщення загального житлового фонду. Це рішення на сьогодні є чинним і ніким не скасовувалось.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 07.04.2009 р. в задоволенні адміністративного позову Головного управління МНС України в Херсонській області до виконавчого комітету Генічеської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання рішення №214 від 23.06.2004 року нечинним відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Головне управління МНС України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову від 07.04.2009 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Апелянт вказує, що рішення про приватизацію виконавчим комітетом Генічеської міської ради було прийнято на підставі листа Управління МНС №11/2335 від 30.04.2004 року, який не може вважатися підставою для приватизації службового житла, так як начальником УМНС України в Херсонській області при наданні повноважень Генічеській міській раді було перевищено свої службові повноваження. Відповідно до тимчасового положення про Управління МНС України в Херсонській області від 20.02.2004 р., начальникові Управління не делеговані права на відчуження обєктів нерухомості.

Крім того, апелянт посилається на те, що відповідачем не було надано жодного документа, який би підтверджував законність проживання в спірній квартирі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Колегією суддів встановлені наступні обставини.

Судом першої інстанції було встановлено, що на підставі листа від 09.07.2008 року, держава в особі Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Україні в Херсонській області володіє обєктом, що знаходиться в м. Генічеську по вул. Паризької комуни, 82.

Виконавчим комітетом Генічеської міської ради 23.06.2004 р. за №214 було прийнято рішення про приватизацію квартири ОСОБА_2

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно не зазначено окремо наявність житлових приміщень, керівництво позивача погодилось на приватизацію житла, вказані дії у встановленому законом порядку не визнано незаконними. Твердження позивача про те, що зазначена квартира була службовою, суд першої інстанції вважав такими, що не відповідають дійсності, так як рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради №175 від 27.05.2004 року квартира була переведена в статус приміщення загального житлового фонду.

Проте, з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача погодитися не можна.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції не правильними і такими, що не відповідають вимогам КАС України та приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»передбачено, що цей Закон визначає правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання.

Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Згідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»(в редакції, що діяла на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств., організацій, установ.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність, станом на 27.05.2004 року, визначався Положенням Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 15.09.1992 року (зі змінами, внесеними згідно з наказом Держжитлокомунгоспу №725 від 05.08.1994 року) «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян».

Пункт 17 вказаного Положення передбачає, що державний житловий фонд, який перебуває у повному господарському віданні або в оперативному управлінні державних підприємств, установ та організацій, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що здійснення органами місцевого самоврядування приватизації обєктів, які перебували в оперативному управлінні державних підприємств, установ та організацій, було можливим лише після передачі цих обєктів у комунальну власність.

Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради №175 від 27.05.2004 року знято статус «службових»з квартир будинку №82 по вул. Паризької Комуни, 82, в тому числі з квартири №2, в якій з червня 2004 року мешкав ОСОБА_2

Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради від 23.06.2004 р. за №214 було прийнято рішення про приватизацію квартири ОСОБА_2

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Судова колегія приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не мав законних підстав та повноважень на передачу ОСОБА_2 у приватну власність спірної квартири.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт передачі квартир, розташованих в будинку №82 по вул. Паризької Комуни м. Генічеськ, зокрема квартири №2, у комунальну власність Генічеської територіальної громади. Таким чином відповідачем не дотримано встановленої законом процедури приватизації житла, яке перебуває в оперативному управлінні державної установи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач не мав законних підстав та повноважень на передачу ОСОБА_2 у приватну власність спірної квартири, оскільки ця квартира, разом з іншими квартирами, розташованими в будинку №82 по вул. Паризької Комуни в м. Генічеську, в комунальну власність не передавалась.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що в свою чергу є підставою для його скасування та ухвалення нової постанови.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Херсонській області задовольнити, постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 07.04.2009 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Херсонській області.

Визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради №214 від 23.06.2004 року.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.12.2010 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький