Справа № 805/5079/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р. Справа №805/5079/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Донецького науково дослідного інституту судових експертиз до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Словянської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимог, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Донецького науково дослідного інституту судових експертиз (далі - Інститут) до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Інспекція) у якому, з урахуванням уточнень позовної заяви, просили:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 05 вересня 2016 року № Ю-3943/4-17 у розмірі 50 112,87 гривень;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10 лютого 2017 року № Ю-219_17 у розмірі 44 471,35 гривень;

- зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти рішення, яким визнати борг зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 50 112,87 гривень безнадійним та таким, що підлягає списанню;

- зобовязати Словянську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти рішення, яким визнати борг зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 44 471,35 гривень безнадійним та таким, що підлягає списанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що знаходиться на території проведення антитерористичної операції, а тому, відповідно до приписів Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» є звільненим від виконання обовязків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. Також, з посиланням на статтю 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» вважає, що заборгованість безнадійною та такою, що підлягає списанню.

Під час судового засідання позивач відмовився від вимоги щодо - визнання протиправною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 05 вересня 2016 року № Ю-3943/4-17 у розмірі 50 112,87 гривень.

Відповідачі проти задоволення адміністративного позову заперечили, надали заперечення. Наполягають на тому, що на позивача покладений обовязок своєчасно та в повному обсязі сплачувати суми податків, зборів та обов'язкових платежів. Вимоги, що оскаржуються, прийняті по фактам встановлених порушень, а тому підстави для їх скасування відсутні. Просять відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представники сторін до судового засідання з`явилися, надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові та запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Донецький науково дослідний інститут судових експертиз (код за ), є юридичною особою, зареєстроване за адресою 84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Поштова, будинок 67.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку у Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до 07 грудня 2016 року, а з вказаної дати перебуває на обліку у Словянській обєднаній Державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 05 вересня 2016 року винесено спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю-3943/4-17 у розмірі 50 112,87 гривень за період березня по квітень 2015 року.

З 07 грудня 2016 року позивач встав на облік до Словянської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

10 лютого 2017 року Словянською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю-219_17 у розмірі 44 471,35 гривень.

Як вбачається з письмових пояснень Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області податковий борг у розмірі 44 471,35 гривень виник на підставі самостійно задекларованих зобовязань за декларацією від 17 січня 2017 року № НОМЕР_1 (термін сплати 20 січня 2017 року) на суму 75 180,50 гривень. З урахуванням часткової сплати позивачем зобовязань (29 655,68 гривень) та існуючої переплати (1 053,47 гривень) сума боргу становить 44 471,35 гривень.

Листом від 12 серпня 2016 року за № 271/06-19 позивач звернувся до ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області із заявою про визнання суми заборгованості з єдиного соціального внеску безнадійною та про її списання.

08 вересня 2016 року податковим органом відмовлено у задоволені зазначеної заяви у звязку з відсутністю підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до податкового органу не подавались заяви про звільнення Інституту від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Доказів направлення відповідних заяв позивачем під час розгляду справи не надано.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний сертифікат Торгово-промислової палати України від 02 серпня 2016 року № 6604 про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили). Вказаним сертифікатом засвідчено настання у позивача обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року по 30 грудня 2014 року, щодо сплати сум обовязкових платежів, у тому числі з єдиного внеску.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову. При цьому виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464) та Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Пунктом 60.4 зазначеної статті визначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Під час судового засідання представники відповідачів надали суду пояснення, якими підтвердили, що вимога від 05 вересня 2016 року № Ю-3943/4-17 у розмірі 50 112,87 гривень є відкликаною у звязку з зменшенням суми боргу та прийняттям нової вимоги.

Таким чином, вимога Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 05 вересня 2016 року № Ю-3943/4-17 у розмірі 50 112,87 гривень вважається відкликаною з 02 березня 2017 року, а отже відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного у задоволені адміністративного позову в частині визнання протиправною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 05 вересня 2016 року № Ю-3943/4-17 у розмірі 50 112,87 гривень слід відмовити.

Виходячи з наведеного, адміністративний позов в частині зобовязання ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області прийняти рішення, яким визнати борг зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 50 112,87 гривень безнадійним та таким, що підлягає списанню також не підлягає задоволенню, оскільки ці вимоги є похідними.

Отже, предметом спору в даній справі є визнання протиправною та скасування вимоги Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10 лютого 2017 року № Ю-219_17 у розмірі 44 471,35 гривень та зобовязання Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області прийняти рішення, яким визнати борг зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 44 471,35 гривень безнадійним та таким, що підлягає списанню.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону № 2464 визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обовязок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції внесені зміни до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за загальними правилами яких на час проведення антитерористичної операції субєкти господарювання звільняються від обовязків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Словянськ є територією проведення антитерористичної операції.

Статтею 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Статтею 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування передбачено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 вказаного Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Таким чином, законодавець визначив спосіб звільнення платників єдиного внеску від виконання своїх обовязків, що передбачені статтею 6 Закону № 2464, зокрема, подання платником єдиного внеску заяви, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

З аналізу приписів абзацу першого статті 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 вбачається, що звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обовязків, передбачених статтею 6 Закону повязується лише з необхідністю подання до податкового органу відповідної заяви.

Разом з тим, статтею 10 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обовязків, передбачених статтею 6 Закону повязується не лише з необхідністю подання до податкового органу відповідної заяви, а й з наявністю сертифікату Торгово-промислової палати України, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у позивача наявний сертифікат Торгово-промислової палати України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України від 02 серпня 2016 року № 6604.

Відповідно до вказаного сертифікату засвідчено настання у позивача обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року по 30 грудня 2014 року, щодо сплати сум обовязкових платежів, у тому числі з єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, період за який у позивача виникла заборгованість становить січень березень 2017 року. Ці обставини підтверджуються, зокрема, обліковою карткою позивача.

З урахуванням того, що сертифікатом Торгово-промислової палати України позивачу підтверджено настання обставин непереборної сили лише у 2014 році (з 01 липня по 30 грудня 2014 року), а заборгованість виникла у 2017 році суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Виходячи з наведеного, адміністративний позов в частині зобовязання Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області прийняти рішення, яким визнати борг зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 44 471,35 гривень безнадійним та таким, що підлягає списанню також не підлягає задоволенню, оскільки ці вимоги є похідними.

Таким чином, вимога Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10 лютого 2017 року № Ю-219_17 у розмірі 44 471,35 гривень є такою, що винесена з дотриманням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову Донецького науково дослідного інституту судових експертиз про визнання протиправними та скасування вимог, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.