Справа № 819/1471/13-а
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1471/13-a

11 квітня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Косюк О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Тернопільське лісове господарство" звернулось до суду з адміністративним позовом до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області в якому просить суд визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення №000021750 від 25.02.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами:

Тернопільською ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ДП "Тернопільське лісове господарство" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009 по 30.09.2012р, за результатами якої складено акт перевірки від 30.01.2013 №413/22-10/00993. Проведеною перевіркою встановлено порушення вимог пп.8.1.2 п.8.1 ст.8, пп. «а» п.19.2 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", п.162.1 ст.162, п.171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна сплата податку з доходів фізичних осіб до бюджету за період з 01.07.2012 р. по 30.06.2012 в сумі 1 313 432,26 грн. в результаті чого донараховано пеню в сумі 30 868,01 грн. 25 лютого 2013 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення за № яким Позивачу визначено грошове зобовязання: 166966,20 грн. за основним платежем та 84503,10 грн. штрафні санкції. Позивач зазначає, що ним своєчасно нараховувався та сплачувався податок з доходів фізичних осіб, однак контролюючий орган при розрахунку податку на доходи фізичних осіб оплату поточних зобовязань переносив на погашення заборгованості, яка встановлено податковим повідомлення-рішенням форми «Р» за № від 06.12.2012 року, яке на час періоду, що перевірявся було неузгодженим.

Таким чином, на переконання підприємства, Відповідач неправомірно а акті перевірки провів розрахунок заборгованості податку на доходи фізичних осіб шляхом зарахування поточних платежів на погашення неузгодженого податкового боргу, та відповідно неправомірним є нарахування штрафних санкцій та пені.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, надав пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях та вказав, що посадові особи контролюючого органу під час проведення перевірки діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Просив суд відмовити у задоволенні вимог ДП "Тернопільське лісове господарство".

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступні обставини:

Тернопільською ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ДП "Тернопільське лісове господарство" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009 по 30.09.2012р. За результатами перевірки складено акт перевірки від 30.01.2013р. № 413/22-10/00993.

Проведеною перевіркою встановлено порушення вимог:

- пп.14.1.156, пп.14.1.175 п.14.1 ст.14, пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, п.131.2 ст.131, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5, пп.168.1.6 п.168.1 ст.168, пп. "б" п.176.2 ст.176 розділу IV, п.1 підрозділу I розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме не перерахування до бюджету до або під час виплати доходу станом на 30.09.2012 - 166 966,20 грн. податку на доходи фізичних осіб.

- пп.8.1.2 п.8.1 ст.8, пп. "а" п.19.2 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", п.162.1 ст.162, п.171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна сплата податку з доходів фізичних осіб до бюджету за період з 01.07.2012 по 30.06.2012 в сумі 1 313 432,26 грн. в результаті чого донараховано пеню в сумі 30 868,01 грн.

- пп. "б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме порушення порядку заповнення розрахунку за формою №1ДФ, в результаті чого застосовано штрафну санкцію в розмірі 1020,00 грн.

На підставі Акту перевірки 25 лютого 2013 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення за № яким Позивачу визначено грошове зобовязання: 166 966,20 грн. за основним платежем та 84 503,10 грн. штрафні санкції.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням контролюючого органу позивач оскаржив його в адміністративному порядку, однак рішенням Державної податкової служби України у задоволенні скарги відмовлено.

Позивач вважає, що такі дії субєкта владних повноважень вчинені без належних на те підстав, а винесене за їх наслідками податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши обставини справи суд звертає увагу на наступне:

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1); фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні (підпункт 162.1.2); податковий агент (підпункт 162.1.3).

Так, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст.18 та розділом IV цього Кодексу (п.14.1.180 ст.14).

ДП "Тернопільське лісове господарство" є податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб в розумінні ст.162 ПК України та водночас платником податку на доходи фізичних осіб.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету регламентує ст. 168 ПК України, п.168.1, якої передбачає порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Відповідно до пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп. 168.1.5 пункту 168.1 ст.168 ПК України).

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (п. 54.2 ст. 54 ПК України).

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом (п 57.1 ст. 57 ПК України), тобто у строки вказані у ст. 168 ПК України.

Таким чином, положення ПК України чітко визначають момент узгодження грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб та строки перерахування податку до бюджету. У разі несплати сум узгоджених грошових зобов'язань у строки, встановленні податковим законодавством, вони набувають статусу податкового боргу і платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків перерахування податку.

Як вбачається з матеріалів перевірки, ДП "Тернопільське лісове господарство" станом на 01.07.2012 мало заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 1 257 767,06 грн. За липень-верень 2012 року підприємством нараховано 238 841,87 грн. податку на доходи фізичних осіб. За даний період Позивачем сплачено податку на доходи фізичних осіб до бюджету у розмірі 104 574 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено не перерахування до бюджету до або під час виплати доходу станом на 30.09.2012 - 166 966,20 грн. податку на доходи фізичних осіб та несвоєчасну сплату податку з доходів фізичних осіб до бюджету за період з 01.07.2012 по 30.06.2012 в сумі 1 313 432,26 грн.

Відтак, доводи податкового органу в частині встановлення порушення щодо не перерахування до бюджету до або під час виплати доходу податку на доходи фізичних осіб в сумі 166 966,20 грн. та несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в сумі 1 313 432,26 грн. знайшли своє відображення в матеріалах справи.

Однак, суд вважає, що контролюючий орган безпідставно та неправомірно застосував до платника штраф в розмірі, визначеному ст.127 ПК України, з огляду на наступне:

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків передбачена ст.126 ПК України, а за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати ст. 127 ПК України).

Відповідно до ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вказане правопорушення полягає у виконанні платником податків обов'язку щодо сплати узгодженої суми грошового зобов'язання після закінчення встановлених ПК України строків їх сплати, тобто таке порушення може мати місце, якщо контролюючий орган встановить, що платник податків сплатив узгоджене грошове зобов'язання, але несвоєчасно.

Згідно із ст.127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення ст. 127 ПК України встановлено як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено ст. 126 ПК України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Аналогічна правова позиція висловлено у постанові Верховного суду України від 10.11.2015 року у справі № 813/6793/13-а.

Позивачем допущено порушення податкового законодавства в частині несплати суми узгодженого грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду, що відповідає складу правопорушення, передбаченому ст.126 ПК України.

Однак, Відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення визначено розмір штрафу на підставі ст. 127 ПК України, тобто за ненарахування, неутримання та/або несплату податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №000021750 від 25.02.2013 р. в частині нарахованих штрафних санкцій в розмірі 84 503,10 грн. є протиправним.

Суд зазначає, що у разі, якщо із рішення органу владних повноважень та матеріалів справи вбачається можливість виокремити ту частину, яка підлягає залишенню без змін, а інша - скасуванню, без необхідності встановлення додаткових обставин чи доказів та перебирання на суд повноважень контролюючих органів якщо при цьому не втрачається зміст та суть рішення, - позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а рішення контролюючого органу частковому скасуванню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як встановлено статтею 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення №000021750 від 25.02.2013 р. в частині нарахованих штрафних санкцій в розмірі 84 503,10 грн. А відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині слід скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №000021750 від 25.02.2013 р. в частині нарахованих штрафних санкцій в розмірі 84503,10 грн.

3. В решті частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1147,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 14.04.2017р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.