Справа № 159/752/17
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/752/17
Провадження № 2-а/159/124/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Жукової Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на наступні обставини:позивач будучи мешканцем села Воля Ковельська Ковельського району Волинської області, та маючи статус учасника бойових дій, будучи військовослужбовцем Збройних сил України, звернувся до відповідача у порядку ст.118 ЗК України з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для надання йому у власність земельної ділянки для садівництва в межах території с.Воля Ковельська. Разом з тим, 11.11.2016 року рішенням ОСОБА_4 сільської ради було відмовлено в задоволенні йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва за рахунок земель ОСОБА_4 сільської ради, не наданих у власність та користування, у звязку з відсутністю вільних земельних ділянок в межах населених пунктів з цільовим призначенням для садівництва. Вказує, що він протягом 2015-2016 років чотири рази у спосіб, передбачений Земельним Кодексом України звертався до органу місцевого самоврядування, а саме відповідача ОСОБА_4 сільської ради, з заявою у якій просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва, на території села Воля Ковельська Ковельського району. Однак, у задоволенні його заяв було відмовлено. Вважає таке рішення відповідача в частині відмови йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою незаконним, таким, що суперечить вимогам ст.118 ЗК України. Окрім того, внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягали у відмові йому в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва в межах території с.Воля Ковельська йому було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у пережитих ним душевних стражданнях, нервовому стресі. Просить визнати неправомірними дії ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району та зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому у власність даної земельної ділянки на території с. Воля Ковельська Ковельського району, а також стягнути з відповідача у справі 300000 грн. моральної шкоди.

У ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, зазначених у ньому. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району які полягають у відмові йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва в межах території с.Воля Ковельська та зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому у власність даної земельної ділянки на території с. Воля Ковельська Ковельського району, а також стягнути з відповідача у справі 300000 грн. моральної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнала, прохає у позові відмовити. Заперечуючи проти позову покликається на наступні обставини: рішенням ОСОБА_4 сільської ради в задоволенні заяви позивачу ОСОБА_5 було відмовлено з підстав відсутності земельних ділянок для садівництва в межах с.Воля Ковельська Ковельського району, про що було повідомлено останнього. Іншим рішення від 11.11.2016 року було задоволено клопотання громадян села про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для громадського пасовища із земель сільськогосподарського призначення. З цих підстав просила відмовити в задоволенні адміністративного позову, а також відмовити в задоволенні цивільного позову на відшкодуванні моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серія АА №477148 від24 червня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначено статтею 12 Закону № 3551-XII, зокрема, відповідно до абзацу першого пункту 14 частини 1 цієї статті: а саме, першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Згідно вимог ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Врахувавши вимоги вказаної норми, ОСОБА_3, як особа, яка приймала участь у проведенні антитерористичної операції, звернувся до органу місцевого самоврядування - ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району Волинської області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для садівництва на території с.Воля Ковельська Ковельського району Волинської області.

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району Волинської області від 11.11.2016 року №13/7.19 ОСОБА_3 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва за рахунок земель ОСОБА_4 сільської ради, не наданих у власність та користування, у звязку з відсутністю вільних земельних ділянок в межах населених пунктів з цільовим призначенням для садівництва (а.с.9).

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішується відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Стаття 59 вказаного Закону передбачає, що сільська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно із вимогами ст.12 ЗК України, до повноважень сільської ради у галузі земельних відносин на території села належить розпорядження землями територіальної громади.

Відповідно до вимог ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 6 та 7 ст.118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно із вимогами ч.1 ст.122 цього Кодексу, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 2 ст.19 ЗК України встановлено, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, підставою для відмови у задоволенні такого клопотання може бути, зокрема, невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Позивач ОСОБА_5 подавши клопотання про виділення земельної ділянки, вказав бажане місце її розташування, а саме: в межах с.Воля Ковельська, однак, враховуючи те, що у межах с.Воля Ковельська Ковельського району відсутні землі запасу для ведення садівництва, які могли б бути передані у власність громадянам, а використання землі здійснюється відповідно до генерального плану, відповідач ОСОБА_4 сільська рада, відмовивши у задоволенні клопотання позивача, не допустила порушень його прав.

При цьому, позивач для реалізації свого права на безоплатну приватизацію землі не позбавлений можливості звернутися до будь-якої іншої сільської, селищної, міської ради, у межах територій якої наявні вільні земельні ділянки.

Згідно з Положенням про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.1993р. №15, до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно-територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів, областях, Республіці Крим та Україні в цілому.

Правилами п.46 Порядку ведення Державного земельного кадастру визначено, що з метою надання фізичним та юридичним особам актуальної картографічної інформації про об'єкти Державного земельного кадастру виготовляється викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру за встановленою формою.

Зазначених вимог закону позивачем ОСОБА_5 не дотримано. Більше того, Генеральним планом с.Воля Ковельська Ковельського району не передбачені земельні ділянки для садівництва.

Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_7 показала, що на території с.Воля Ковельська на даний час земельних ділянок для садівництва не має,як і не було на протязі останніх років, а тому ОСОБА_4 сільська рада прийняла правомірне рішення, яке відповідає вимогам Закону. Наявні у матеріалах справи листи Головного управління Держегеокадастру у Волинсьткій області не стосуються рішення ОСОБА_4 сільської ради про відмову в надані дозволу на розробку проекту землеустрою,щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 для садівництва.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, позивачем ОСОБА_5 заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_4 сільської ради моральної шкоди в розмірі 300000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 4 ч. 2 ст. 23 цього Кодексу встановлено, що моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При вирішенні питання про з'ясування фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст. 1167 Цивільного кодексу України, в якій визначені підстави відповідальності за моральну шкоду.

Частиною першою даної статті встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, яким є ступінь вини заподіювача, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини.

Відтак, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що відсутні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині з мотивів недоведеності позивачем факту заподіяння моральної шкоди, причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та завданою моральною шкодою, а також її розміру.

Окрім цього, так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ст.ст.12, 116, 118 ЗК України, ст.59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст.23,ст.1167 ЦК України та керуючись ст.ст.9, 94,160, 162 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району про визнання неправомірними дії ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району, які полягають у відмові в задоволенні клопотання та наданні ОСОБА_5 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для садівництва на території с. Воля Ковельська та зобовязати ОСОБА_4 сільську раду Ковельського району прийняти рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки для садівництва на території с. Воля Ковельська, а також стягнення з ОСОБА_4 сільської ради Ковельського району моральної шкоди - відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий:ОСОБА_8