Справа № 636/4459/16-а
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №636/4459/16-а
Провадження №2-а/636/44/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2017 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області в складі:
головуючої судді Дьоміної О.П.
за участі представника позивача Пекареніної О.М.
представника відповідача Старцевої О.В
секретаря судового засідання Коваленко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся з даним позовом до Чугуївського міського суду Харківської області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не оформлення та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат оформити всі необхідні документи і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 06.10.2004 року він був звільнений у запас за п.63 п.п. «г» (у зв`язку із скороченням штатів), у зв`язку з реформуванням ЗС України відповідно до Наказу командира в/ч НОМЕР_1 63 №195 від 06.10.2004 року.

Зважаючи на те, що у позивача вислуга у збройних силах України більше 17 років та 01.01.2015 року йому виповнилося 45 років, у червні 2016 року він звернувся до ГУ Пенсійного Фонду України в Харківській області з метою призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З ГУ ПФУ в Харківській області надійшла відповідь за №1395/с-14 від 25.07.2016 року, в якій вказано: «Функції щодо підготовки необхідних для призначення (перерахунку) пенсій документів покладено на уповноважені органи, які визначені за рішенням міністерств та відомств, в яких проходили службу військовослужбовці, але Пенсійний фонд України, у даному випадку, не є правонаступником силових міністерств та відомств». Також Пенсійний Фонд зазначив, що «Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №2 3-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, призначення (перерахунки) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів». Позивачу було рекомендовано звертатись до уповноваженого органу ІНФОРМАЦІЯ_1 , куди він в подальшому й звернувся.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов лист від 28.10.2016 року за вих. 2479/ВСЗ, відповідно до якого ОСОБА_1 роз`яснено, що, згідно даних, які він надавав про себе у заяві, він має вислугу на військовій службі 17 років та на день звільнення не досяг 45-річного віку, у зв`язку з цим права на пенсію за вищезазначеним Законом ані в редакції, що діяла на день звільнення з військової служби (2004 р.), ані в редакції, чинній на день звернення, не може набути, а у разі повторного призову на військову службу з подальшим звільненням з неї, відповідно до статті 12 пункту «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як військовослужбовець, який на день звільнення з військової служби досяг 45-річного віку, за наявності у страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, позивач буде мати право на пенсію.

На думку ОСОБА_1 , такими незаконними висновками відповідачі грубо порушують норми Конституції України та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язання направлення ним документів до ГУ ПФУ, позивач зазначає наступне:
Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 48 Закону № 2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дата їх відправлення. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Відповідно до п. 1 Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи з Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Пунктом 12 Порядку визначено, що Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом б цього Порядку.

Відповідно до п. 17 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення пенсії на документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії або про відмову в призначення пенсії.
За таких обстави, позивач вважає, що Харківський ОВК діяв неправомірно та не у спосіб, передбачений законодавством, визначаючи самостійно наявність або відсутність права позивача на пенсію.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача - ГУ ПФУ призначити пенсію, ОСОБА_1 вказує наступне:

-2-
Частиною 1 ст. 49 Закону України №2262-ХІІ визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до пунктів 14, 17, 18 Порядку орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення пенсії документами, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії або про відмову в призначення пенсії. Рішення щодо призначення оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Враховуючи вищевикладені обставини та п. 11 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» від 15.06.2004 року №1763-IV, згідно якого для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення, позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало суду свої заперечення на даний адміністративний позов, обґрунтовані наступним:
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, які мають право на пенсію за цим Законом призначається довічна пенсія за вислугу років, а особи, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
01.01.2015 року позивачу виповнилось 45 років, відповідно до п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції із змінами відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей».
Також у п. 11 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» 15.06.2004 року № 1763-ІV, в редакції відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ зазначено, що для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення. З огляду на викладене, для призначення позивачу пенсії за вислугу років, згідно з вимогами чинного законодавства, немає законних підстав, - оскільки на день звільнення загальна та календарна вислуга склала 17 років 2 місяці 5 днів, замість необхідних 20 календарних років.

Крім того, згідно зі ст. 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», функції з призначення і виплати пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», передано органам Пенсійного фонду України з 01 січня 2007 року.
Відповідач зазначає, що призначення та виплата пенсій це делеговані повноваження від структурних підрозділів силових структур до органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, призначення (перерахунки) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів.
На теперішній час від ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу ГУ ПФУ в Харківській області жодних документів для призначення пенсії ОСОБА_1 не надходило. Таким чином, ГУ ПФУ в Харківській області звертає увагу суду на те, що воно жодним чином не порушувало законних прав та інтересів позивача, а отже, вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпеченню осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є передчасними.
Від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 також до суду надійшли заперечення на позов, згідно яких відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими і безпідставними і просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі з наступних підстав:
Позивача було звільнено з військової служби 06.10.2004 року (наказ № 195 від 06.10.2004 року в/ч НОМЕР_2 ) з формулюванням - «Звільняється у зв`язку з реформуванням ЗС України». На день звільнення позивача вислуга років останнього складала - 17 років 02 місяці.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який діяв на момент звільнення позивача право на пенсію за вислугу років мають:

а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше;

б) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв`язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні.

Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей», на день звільнення передбачалось: для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 календарних років, пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Отже, на день звільнення позивач не набув права на пенсію, оскільки не досяг на день звільнення 45-річного віку.

На даний час п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей».

Таким чином, законодавець пов`язує виникнення права на пенсію з наступними фактами: звільнення відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей»; досягнення 45 річного віку.

На даний час вислуга років позивача менше 20 років.

Крім цього, ст. 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а, "в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Отже, підстав для нарахування пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - немає.
Пунктом 3.1. наказу Міністерстві оборони України від 14.08.2014 №530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для

-3-

призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби), здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2007 року за № 135/13402.

Враховуючи викладене, позивачу і було відмовлено у направленні документів для призначення пенсії.

Представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити.
Представник Харківського ОВК проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням наданих раніше заперечень.
Представник ГУ ПФУ в Харківській області про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, надавши раніше заперечення.
Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист.
Як передбачено частинами 2 та 3 статті 22 Конституції України, конституційні права гарантуються та не можуть бути скасованими або звуженими. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Судом встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 06.10.2004 року, майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п.63 п.п. Г (у зв`язку зі скороченням штатів). Вислуга років у Збройних силах України на час звільнення складала 17 років 2 місяці і 5 днів (а.с.15).
Розглянувши письмове звернення ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Харківській області повідомило, що для визначення права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, позивачу слід звернутись до уповноваженого органу Харківського ОВК (а.с.13).
17.10.2016 року ОСОБА_1 звернуся до Харківського ОВК. 28.10.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_3 надав відповідь за №2479/ВС3, якою повідомлено позивача, що відповідно до п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на день звернення, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (а.с.14).
Умови норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII, який в редакції згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 року №3591-ІV у теперішній час має назву: «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» від 15.06.2004 року №1763-IV.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Пункт 11 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» від 15.06.2004 року №1763-IV дійсно зазначав, що для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення».

Статтею 3 цього ж Закону дію вказаної норми поширено на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням ЗСУ після 1 січня 2004 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV (набрав чинності з 29 квітня 2006 року) внесено зміни до Закону № 2262-XII. Так, статтю 12 викладено в іншій редакції, зокрема доповнено пунктом «в».

Пунктом 11 ст. 1 Закону № 1763-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються зі ЗСУ у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Вирішуючи питання про застосування зазначених норм закону у часі, суд виходить із того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у ЗСУ, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Виходячи із положень п. 11 ст. 1 Закону №1763-IV та висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням ЗСУ, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-IV, чинного на момент звільнення ОСОБА_1 , то зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідачів.

Станом на момент звернення за призначенням пенсії заявнику виповнилося 45 років, що в сукупності з відповідною вислугою років сформувало підстави для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 6 лютого 2012 року (справа № 21-322а11) та постанові від 1 липня 2014 року (справа № 21-244а14).

Таким чином, суд приходить до висновку, що право на пенсійне забезпечення позивача порушене, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не оформлення та не направлення до ГУ ПФУ в Харківській області всіх необхідних

-4-

документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання вчинити дані дії підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області призначати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», функції з призначення і виплати пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», передано органам Пенсійного фонду України з 01 січня 2007 року.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, призначення (перерахунки) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів.
Порядком визначено, що Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення пенсії документами, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії або про відмову в призначення пенсії. Рішення щодо призначення оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 не готувались та не подавались до ГУ ПФУ в Харківській області необхідні для призначення (перерахунку) пенсії документи, і таким чином, останнім не приймалось рішення щодо призначення пенсії або про відмову в призначення пенсії, а отже, і не порушувались права позивача, суд приходить д о висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17-19, 122, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не оформлення та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 оформити документи і подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особі яка звільнена з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, передбачену п. 11 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей», в редакції Закону яка діяла на час звільнення ОСОБА_1 зі служби, та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджетуту на користь ОСОБА_1 судовий збір у в сумі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Головуюча: