Справа № 459/3035/16-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Справа № 876/1980/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил №2018/20502/2016 від 26.10.2016 року.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Повідомлення позивачем відповідних органів доходів і зборів не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки його зміст не містить відомостей про те, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили. Позивачем не було надано жодних документів від дорожньо-експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вищевказаного повідомлення, відтак таке повідомлення не може свідчити про виконання обов'язк, передбаченого ст. 192 МК України.

Отже, автомобіль марки «Mercedes Benz Е240», р.н.з. НОМЕР_1, який не був вчасно вивезений за межі митної території України, відповідно до вимог ст. 95 МК України, у зв'язку з ремонтом не може бути віднесений до аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні ст.192 МК України. Поряд з цим, жодною нормою законодавства не встановлено обов'язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов'язку законодавцем не обумовлений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що 04.08.2016 року на митну територію України через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС ним в митному режимі «транзит» ввезено з Республіки Польща легковий автомобіль марки «Mercedes Benz Е240», р.н.з. НОМЕР_1. 12.08.2016 року в зв'язку з поломкою коробки передач він письмово повідомив начальника Львівської ДФС, що його транспортний засіб не може бути вивезений за межі України в строки передбачені Митним кодексом України та вказано його місце знаходження. 22.09.2016 року відразу після завершення ремонту автомобіля він слідував з України в Республіку Польща в зоні митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС, де відносно нього було складено протокол про порушення митних правил, а 26.10.2016 року постанову про порушення митних правил, передбаченого ч.З ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Апелянт стверджує, що при складанні протоколу і постанови ним представникам ДФС надано наступні документи, які залишені поза увагою: повідомлення про поломку автомобіля від 12.08.2016 року; лист-відповідь від 16.08.2016 року №12780/10/13-70-18-02/40 ДФС на повідомлення від 12.08.2016 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №39 від 22.09.2016 року; довідку ПП «Авто центр Червоноград» №1-22/09 про те, що його автомобіль, знаходився на ремонті з 12.08.2016 року по 22.09.2016 року; рахунок на оплату №73 від 22.09.2016 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру №41 від 22.09.2016 року; заказ-наряд №К?№0008993 від 12.08.2016 року; установчі документи ПП «Авто центр- Червоноград».

Апелянт посилається на те, що згідно роз'яснень офіційного порталу Державної фіскальної служби України Львівської митниці ДФС від 29.07.2016 року, підставою для пропуску за межі митної території транспортних засобів, якими порушено їх строки ввезення в Україну, є наявність документів, що підтверджують: повідомлення особою найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку ввезення з метою транзиту про обставини події, у зв'язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження транспортних засобів; факт аварії або дії обставин непереборної сили (у випадках попущення строків транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту, документи, підтверджують надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів є: акт передавання-приймання колісного транспортного засобу (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту: наряд-замовлення. підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником: документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура: податкова накладна (для юридичних осіб)).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 22.09.2016 року головним державним інспектором ВМО№14 м/п «Ягодин» Волинської митниці складено протокол № 2018/20502/2016 про порушення ОСОБА_1, митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України. Копію протоколу по справі по порушення митних правил було вручено ОСОБА_1 22.09.2016 року та одночасно його повідомлено про розгляд справи 26.10.2016 року.

Постановою в справі про порушення митних правил заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М. №2018/20502/2016 від 26.10.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Із постанови про порушення митних правил вбачається, що 22.09.2016 року о 16 год. 23 хв., слідуючи з України в Республіку Польща по смузі руху «зелений коридор» в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС заїхав в якості водія автомобіля марки Mercedes Benz Е240, р.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 громадянин України ОСОБА_1.

Під час здійснення митних формальностей відповідно до баз даних, а саме: «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 04.08.2016 року на митну територію України через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_1, в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки Mercedes Benz Е240, р.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, країна реєстрації - Республіка Польща та станом на 22.09.2016 р. його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля, з митної території України закінчився 14.08.2016 року.

У поясненні громадянин ОСОБА_1 підтвердив факт невивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України у визначені ст. 95 МК України строки у зв'язку з його поломкою. На підтвердження своїх показів громадянин України ОСОБА_1 пред'явив: акт здачі-приймання робіт №39 від 22.09.2016 р. від ПП «Автоцентр-Червоноград», довідку №1-22/09 від 22.09.2016 від ПП «Автоцентр- Червоноград», рахунок на оплату №73 від 22.09.2016, заказ-наряд №REN008993 від 12.08.2016р., та квитанцію №41 від 22.09.2016р., виписку з ЄДРЮО та ФОП серія АД №449070, довідку АБ№485055 з ЄДРПОУ, довідку про взяття на облік платника податків, офіційно з заявою на Львівську митницю ДФС звертався, про що надав повідомлення від 12.08.2016р. та відповідь на нього від 16.08.2016 №12780/10/13-70-18-02/40.

З позиції митниці дана причина не відноситься до обставин непереборної сили, оскільки автомобіль своєчасно міг бути вивезений за допомогою інших транспортних засобів (наприклад лавети).

Частиною 1 ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

В силу п. 1.7. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 року № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 року № 2120/22432, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до гл. 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Згідно ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, тобто до завершення процедури митного оформлення, в даному випадку виконання обов'язку по доставці транспортного засобу до митного органу.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто ст 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень, а тільки вказує на деякі з них.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Статтею 487 МК передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за фактом перевищення встановленого ст. 95 МК України транзитного строку перевезення автомобіля марки Mercedes Benz Е240, р.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб, відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 2018/20502/2016.

При цьому вчинене позивачем правопорушення є триваючим та виявлене 22.09.2016 року, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 22.09.2015 року № 2018/20502/2016 і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

У відповідності до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 р. № 1669/21981 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 2 розділу VIII Порядку визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових дії особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

Крім того, означений ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою буксирування на лафеті, або на автопричепі чи у інший спосіб.

Крім того, відповідно до п.5 розділу VIII Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним покликання апелянта на повідомлення ним відповідних органів доходів і зборів, що є належним та допустимим доказом по справі, оскільки його зміст не містить відомостей про те, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Крім того, ОСОБА_1 не було надано жодних документів від дорожньо-експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вищевказаного повідомлення, відтак таке повідомлення не може свідчити про виконання обов'язку передбаченого ст.192 МК України.

Таким чином, автомобіль марки «Mercedes Benz Е240», р.н.з. НОМЕР_1, який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до вимог ст. 95 МК України, у зв'язку з ремонтом, не може бути віднесений до аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні ст.192 МК України.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що жодною нормою законодавства не встановлено обов'язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов'язку законодавцем не обумовлений.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заступник начальника Волинської митниці ДФС - начальник управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М. при винесенні постанови у справі про порушення митних правил №2018/20502/2016 від 26.10.2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та притягненні його до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил є безпідставними, та правомірно не задоволені судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3ст.160, ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі №459/3035/16-а за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.П. Сеник

Р.Б. Хобор

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.04.2017 року.