Справа № 803/481/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Справа № 803/481/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області (далі - Управління СЗН Турійської РДА, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі посвідчення відповідного зразка, зобов'язання повторно розглянути заяву щодо надання статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі посвідчення встановленого зразка у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 №302.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач листом від 08.02.2017 №109/02-50/1-17 безпідставно відмовив позивачу у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі посвідчення встановленого зразка з посиланням на те, що оскільки ОСОБА_2 загинув при виконанні службових обов'язків, а не під час виконання завдання по охороні громадського порядку при надзвичайній ситуації, пов'язаній з антигромадськими проявами, чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не поширюється на членів сім'ї загиблого.

У поданих запереченнях Управління СЗН Турійської РДА адміністративний позов ОСОБА_1 не визнало та зазначило, що смертельний нещасний випадок зі старшим дільничим інспектором міліції СДІМ Турійського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 стався в період проходження служби, при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьби зі злочинністю, однак відповідно до письмового роз'яснення Департаменту соціального захисту населення Волинської державної адміністрації від 09.12.2013 №3480/02/2-13 чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється на сім'ї військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, які призивалися на збори військовозобов'язаних Міністерства оборони, органів внутрішніх і державної безпеки колишнього Союзу РСР і загинули (померли) під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов'язаних з антигромадськими проявами. Відтак підстав для видачі посвідчення немає.

Позивач в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.23).

В судове засідання відповідач свого представника не направив, подав клопотання про розгляд справи без участі представника Управління СЗН Турійської РДА (а.с.19).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі, тому судовий розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження, на підставі наявних матеріалів, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 31.10.2013 №3/8-1752 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 19.02.2003 року по 31.07.2010 року проходив службу в органах внутрішніх справ Волинської області (а.с.8).

31.07.2010 року на автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин» біля повороту на смт.Луків Турійського району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув старший дільничний інспектор сектору дільничних інспекторів міліції Турійського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (СДІМ Турійського РВ УМВС України у Волинській області) старший лейтенант міліції ОСОБА_2 По даному факту проведено службове розслідування.

Пунктом 6.1 акту розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 23.10.2013 року встановлено, що смертельний нещасний випадок зі старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Турійського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 стався в період проходження служби, при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

31.01.2017 року ОСОБА_1, батько ОСОБА_2, звернувся із заявою до Управління СЗН Турійської РДА про надання статусу «Член сім'ї загиблого» (а.с.4).

Листом від 08.02.2017 №109/02-50/1-17 Управління СЗН Турійської РДА відмовило позивачу з тих підстав, що оскільки ОСОБА_2 загинув при виконанні службових обов'язків, а не під час виконання завдання по охороні громадського порядку при надзвичайній ситуації, пов'язаній з антигромадськими проявами, тому чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не поширюється на членів сім'ї загиблого. Також відповідач вказав, що в даному випадку на сім'ю загиблого працівника міліції поширюються норми статті 23 Закону України «Про міліцію».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус членів сімей загиблих військовослужбовців, гарантії їх соціального захисту регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 10 цього Закону до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) належать, зокрема, діти, батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є батьком померлого старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Турійського РВ УМВС України у Волинській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, який загинув в період проходження служби та при виконанні службових обов'язків, що підтверджуються свідоцтвом про народження від 08.08.1981 року серія НОМЕР_1 (а.с.9).

Таким чином, з огляду на вищевикладене слід дійти висновку, що на позивача поширюється чинність пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранів війни (далі - Положення).

Згідно з пунктом 4 Положення особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого».

«Посвідчення члена сім'ї загиблого» видається органом праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина (пункт 7 Положення).

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Як вбачається з листа Управління СЗН Турійської РДА від 08.02.2017 №109/02-50/1-17, підставою для відмови у видачі позивачу «Посвідчення члена сім'ї загиблого» слугувало те, що оскільки ОСОБА_2 загинув при виконанні службових обов'язків, а не під час виконання завдання по охороні громадського порядку при надзвичайній ситуації, пов'язаній з антигромадськими проявами, тому чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідно до письмового роз'яснення Департаменту соціального захисту населення Волинської ОДА від 09.12.2013 №3480/02/2-13 не поширюється на членів сім'ї загиблого.

Суд вважає необґрунтованим та неправомірним посилання відповідача на роз'яснення Департаменту, оскільки роз'яснення носить рекомендаційний характер, закон має вищу юридичну силу, а тому слід виходити із положень Закону, а не роз'яснення Департаменту.

Відтак, вказані обставини не є підставою для відмови у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі відповідного посвідчення, з огляду на що заперечення відповідача є безпідставними.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, батько померлого старшого лейтенантаміліції ОСОБА_2 звернувся до відповідача з повним пакетом документів, на підставі яких можливо визначити наявність правового статусу у позивача, передбаченого пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.4).

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі відповідного посвідчення, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, чим порушено права та інтереси позивача.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач - Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення про відмову у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» позивачу прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в ії сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у наданні статусу «Член сім'ї загиблого», діяв всупереч вимог чинного законодавства України, а дії Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області щодо відмови у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі посвідчення встановленого зразка слід визнати протиправними та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2017 року.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі посвідчення встановленого зразка.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 січня 2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій