Справа № 507/322/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 507/322/16-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Дармакука Т.П.
Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Джабурія О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 25 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 25 березня 2016 року позов ОСОБА_1 до Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання вчинити певні дії задоволений. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у включенні до розрахунку пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну та безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любашівському районі Одеської області здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 17.09.2015 р., з урахуванням «інших видів виплат» згідно довідки Територіального управління ДСА в Одеській області від 01.03.2016 р. № 5-536/16, як передбачено про складові заробітної плати відповідно до вимог ЗУ «Про державну службу», за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.12.2011 р. № 5-1, з урахуванням інших виплат, на які нараховані та з яких утриманні страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 80 % середньомісячного заробітку та з урахуванням виплачених сум.

09.03.2017 року на вказану постанову Любашівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також, апелянт просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, а саме: у звязку з несплатою судового збору через відсутність коштів в управлінні згідно кошторису на 2016р. пропуск на апеляційне оскарження стався з поважних причин.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року апеляційна скарга Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 25 березня 2016 року залишена без руху у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення та визнано неповажними причини, на які посилався апелянт в клопотанні про поновлення пропущеного строку. Запропоновано Любашівському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Одеської області у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху виправити вказані вище недоліки.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, копія зазначеної ухвали була отримана представником апелянта 25.03.2017 року (а.с.70).

На адресу Одеського апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що на момент першого звернення з апеляційною скаргою до суду кошторисом Пенсійного фонду України не було передбачено коштів на оплату судового збору, однак у відповідності до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільненні від сплати судового збору, з урахуванням чого у апелянта з'явилась можливість повторного звернення з апеляційною скаргою, оскільки згідно ст.106 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду, а тому просить вважати такі причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою поважними.

Дослідивши матеріали справи, суддя-доповідач вважає, що клопотання Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта стосовно відсутності коштів для сплати судового збору на момент першого звернення з апеляційною скаргою не є поважними причинами для поновлення строку на звернення до суду.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Питанням безпідставного поновлення процесуальних строків була надана оцінка Європейським Судом з прав людини, судова практика та рішення якого згідно ч.2 ст.8 КАС України повинні застосовуватись під час розгляду адміністративних справ в Україні з урахуванням принципу верховенства права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з вищевикладеного, суддя-доповідач дійшов до висновку, що невмотивоване задоволення клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду субєкта владних повноважень утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших субєктів звернення до судового захисту, в тому числі фізичних та юридичних осіб.

Суддя-доповідач зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду з цією апеляційною скаргою відповідно до ст.108 КАС України, однак проміжок часу який сплинув з моменту першого звернення до суду з апеляційною скаргою вважається пропущеним строком на апеляційне оскарження рішення суду у відповідності до ст.186 КАС України, яка чітко визначає, що повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не зупиняє строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на викладене, суддя-доповідач вважає, що причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою є неповажними, а тому підстави для поновлення пропущеного строку відсутні, отже, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 108, 186, 189, 254 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 25 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Любашівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, у відповідності до чинного законодавства.

Суддя: О.В. Джабурія