Справа № 815/1095/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1095/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт Трейд» до Головного управління ДФС Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області від 10.02.2017 № 236 про проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Укрпродукт Трейд».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним наказом призначено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Укрпродукт Трейд» в порушення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Зокрема, зазначеним Законом запроваджено Інтегровану автоматизовану систему державного нагляду (контролю), до якої всі органи держнагляду зобовязані вносити відомості про планові перевірки в наступному періоді до 15 жовтня поточного року. Однак на даний час ІАС держнагляду ще не створено і, відповідно, зазначене положення законодавства не діє. Законом N 1797 від 21.12.2016 запроваджено оприлюднення плану-графіка проведення документальних перевірок на офіційному веб-порталі ДФС до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки (п. 77.1 ст. 77 Кодексу). Оскільки на даний час не затверджено критеріїв розподілу субєктів господарювання за ступенями ризику їх господарської діяльності, періодичності проведення планових заходів та переліку питань для їх здійснення, - діє положення ч.3 ст.22 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якого якщо не затверджено критеріїв розподілу субєктів господарювання за ступенями ризику їх господарської діяльності, періодичності проведення планових заходів та переліку питань для їх здійснення, то такі субєкти господарювання вважаються субєктами господарювання з незначним ступенем ризику та підлягають державному нагляду (контролю) не частіше одно разу на 5 років. При цьому ТОВ «Укрпродукт Трейд» почало свою роботу з травня 2015 року та тільки в 2016 році перерахувало до бюджету близько 250 тис. грн. Зважаючи на протиправність оскаржуваного наказу, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

До суду з'явився представник позивача, який позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на І квартал 2017 року сформований на вимогу наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (у ред. Від 04.08.2016 № 723) та затверджений головою ДФС України 30.12.2016. Отже ТОВ «Укрпродукт Трейд» було включено до плану перевірок до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797 від 21.12.2016 (набрав чинності з 01.01.2017). Крім того, твердження позивача щодо відсутності розроблених критеріїв оцінки ступенів ризику та періодичності проведення планових заходів у сфері податкового контролю не відповідають дійсності, оскільки такі критерії визначені наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524. Таким чином, призначення перевірки здійснювалося за відсутністю запроваджених Законом № 1797 вимог щодо оприлюднення плану-графіку проведення документальних перевірок, у повній відповідності до вимог чинного законодавства та без порушень прав позивача, у звязку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України наказом в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області від 10.02.2017 № 236 призначено проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Укрпродукт Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначений наказ обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2014 N 236, здійснення адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, та забезпечення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів покладено на ДФС.

Згідно з п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Згідно з п.77.4 ст.77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Встановлені главою 8 розділу II Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75 - 81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

З цією метою нормативно обмежено перелік підстав для проведення перевірок платників податків контролюючими органами, а також визначено умови проведення відповідних перевірок та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до їх проведення.

Так, Департаментом аудиту ДФС України листом від 04.01.2017 № 107/7/99-99-14-03-01-17 доведено до Головних управлінь ДФС України в областях, м. Києві, що план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на І квартал 2017 року, який сформовано згідно вимог наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (у редакції наказу МФУ від 04.08.2016 № 723) затверджено Головою ДФС України ОСОБА_1 30.12.2016.

Згідно плану-графіку проведення документальних перевірок, в І кварталі 2017 року запланована комплексна перевірка ТОВ «Укрпродукт Трейд», , за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, група плану найбільші контрагенти, через які здійснюються товарно-грошові операції (включаючи посередницькі структури, експортерів, імпортерів, філії, інших субєктів господарювання і юридичних осіб).

При цьому слід зазначити, що включення ТОВ «Укпродукт Трейд» до плану-графіку перевірок в І кварталі 2017 року відбулося в першу чергу за ініціативою ДФС України, а не його територіальним підрозділом ГУ ДФС в Одеській області, до якого звернуті позовні вимоги в даному адміністративному позові, яким у дійсності виконано суто формальну вимогу згідно з п.77.4 ст.77 ПК України.

Вирішуючи спір, суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII внесено зміни Податкового кодексу України, зокрема пункт 77.1 доповнено абзацом другим такого змісту: "План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки".

Саме на вищеозначену норму представник ТОВ «Укрпродукт Трейд» посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, оскільки за позицією позивача податковим органом не було дотримано вимоги означеної норми, так як не оприлюднено на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади Плану-графіку документальних планових перевірок на поточний рік у відведений строк.

Втім, поза увагою позивача залишено, що пунктом 1 розділу ІІ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» визначено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року, крім: абзацу другого підпункту 10 пункту 4 розділу I (щодо підпункту 14.1.56 1 пункту 14.1 статті 14), пункту 5 розділу I (щодо підпункту 16.1.14 пункту 16.1 статті 16), абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 6 розділу I (щодо підпунктів 17.1.13, 17.1.14 пункту 17.1 статті 17), абзацу другого підпункту 4 пункту 7 розділу I (щодо підпункту 19 1.1.27 пункту 19 1.1 статті 19), абзацу другого підпункту 1 пункту 9 розділу I (щодо підпункту 21.1.9 пункту 21.1 статті 21), пункту 13 розділу I (щодо статті 42), абзаців сорок четвертого - п'ятдесят п'ятого пункту 14 розділу I (щодо пунктів 42 1.5 - 42 1.11 статті 42 1), пункту 17 розділу I (щодо пункту 45.3 статті 45), підпункту 3 пункту 20 розділу I (щодо пункту 49.17 статті 49), які набирають чинності з першого числа місяця, наступного за місяцем впровадження у роботу програмного забезпечення електронного кабінету, але не пізніше 1 січня 2018 року; підпункту 2 пункту 27 (щодо пункту 61.3 статті 61), підпункту 3 пункту 43 (щодо пункту 78.3 статті 78), пункту 132 (щодо пункту 344.1 статті 344), пункту 133 розділу I (щодо виключення розділу XVIII 2) - з дня набрання чинності законом, який визначає правові основи організації та діяльності центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов'язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об'єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та інших осіб, з якими цей орган взаємодіє; пункту 22 розділу I (зміни до статей 52 і 53 щодо податкових консультацій) - з 1 квітня 2017 року; підпункту 4 (зміни до пункту 201.10 статті 201 в частині зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних) і підпункту 5 пункту 94 розділу I (щодо доповнення пунктом 201.16 статті 201), які набирають чинності з 1 квітня 2017 року; абзацу двадцять другого підпункту 4 пункту 94 розділу I (щодо виключення абзацу двадцять третього пункту 201.10 статті 201), який набирає чинності з 1 липня 2017 року; пункту 110 розділу I (щодо змін до статті 255), який набирає чинності з 1 січня 2018 року.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, визначений абз.2 п.71.1 ст.71 ПК України обовязок контролюючого органу оприлюднювати відповідний план-графік на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки на момент видання оскаржуваного наказу законодавством не передбачався, та, відповідно, відповідачем при прийнятті спірного наказу не порушувався.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання позивача на відсутність затверджених критеріїв субєктів господарювання за ступенями ризику їх господарської діяльності, періодичності проведення планових заходів та переліку питань для їх здійснення.

Так, статтею 77 Податкового кодексу запроваджено ризикоорієнтований підхід до діяльності платників податків та здійснення їх планування до перевірок.

З метою удосконалення системи податкового контролю шляхом забезпечення прозорості ризикоорієнтовної системи складання плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, а також можливості здійснення суб'єктами господарювання самостійного оцінювання відповідності власної діяльності вимогам та прийнятим нормам прийнято наказ Мінфіну від 02.06.2015 N 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків»

Всього затверджено 42 критерії ризиків несплати податків, в тому числі високого ступеня - 13 ризиків, середнього ступеня - 19 ризиків. Ризики несплати податків викладено за градацією значущості з відсотковим значенням показників.

Першочерговими для включення до плану-графіка є платники податків, які мають найбільшу кількість ризиків несплати податків та максимальні розрахункові втрати бюджету.

Таким чином, позивачем помилково зроблено висновок про відсутність критерії розподілу субєктів господарювання за субєктами ризику їх господарської діяльності, періодичності проведення планових заходів тощо, внаслідок чого позивач дійшов похідного помилкового висновку про поширення положень ч.3 ст.22 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на спірні правовідносини, вважаючи Товариство субєктом господарювання з незначним ступенем ризику.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що оскаржувані наказ прийнятий з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, у звязку із чим позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт Трейд» до Головного управління ДФС Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2017 року.

Суддя І.В. Завальнюк