Справа № 815/4087/16
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4087/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Одеса

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

при секретарі судового засідання - Сидоренко Ю.С..

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

представник третьої особи - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про:

- визнання протиправним та скасування Наказу ГУ ДМС України в Одській області № 448-к від 05.08.2017 року;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області з 05.08.2016 року;

- стягнення з ГУ ДМС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 шкоду завданої незаконними діями у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 серпня 2016 року та по день поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС в Одеській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у травні 2016 року в Ананьївському районному секторі Головного управління міграційної служби України в Одеській області проводилась перевірка, під час якої було виявлено ряд порушень, допущених посадовими особами Ананьївського РС ГУМС України в Одеській області, за результатами якої у відношенні позивача порушено дисциплінарне провадження. На підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ та матеріалів дисциплінарної справи, наказом Державної міграційної служби України №2448-К від 05.08.2017 року позивача звільнено з посади головного спеціаліста Ананьївського районного сектору Головного управління ДМС в Одеській області відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу. Позивач зазначає, що ані спірний наказ про звільнення від 05.08.2016р., ані матеріали дисциплінарного провадження не містять обґрунтувань та вказівок на докази, що підтверджували б вчинення нею таких порушень, які б потягли за собою застосування такої найсуворішої санкції відповідальності державного службовця, як звільнення за порушення Присяги; крім того, якщо діяння може бути кваліфіковане як дисциплінарне правопорушення, то в такому випадку має застосовуватись захід дисциплінарної відповідальності, що відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. Відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотриманням розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, безпідставно, необгрунтовано звільнив ОСОБА_1

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених в письмових запереченнях. Зокрема, оскаржуване рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, є правомірним та обґрунтованим, оскільки ОСОБА_3 управлінням ДМС України в Одеській області у період з 30.04.2016 року по 11.05.2016 рік було здійснено перевірку Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо підстав оформлення паспортів громадянина України та встановлено, що Ананьївським районним сектором ГУ ДМС України в Одеській області двадцять всім паспортів громадянина України оформлено в порушення законодавства України. Враховуючи зазначене, було призначено дисциплінарне розслідування, за результатами якого, Дисциплінарна комісія ДМС дійшла висновку, що позивач не забезпечила збереження заяв на видачу паспорта громадянина України, 28 випадків незаконного документування осіб паспортами Громадянина України в період виконання нею обовязків завідувача Ананьївського районного сектору, допущення внесення неправдивих відомостей до книги обліку надходження і витрачання паспортів з боку ОСОБА_4, що призвело до приховування фактів незаконного документування осіб паспортами громадянина України. З наведених підстав наказом Державної міграційної служби України №2448-К від 05.08.2017 позивача звільнено з 05.08.2016 року з посади головного спеціаліста Ананьївського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України Про державну службу.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заперечення не надсилались, свою правову позицію стосовно адміністративного позову не висловлював.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом ГУ ДМС України в Одеській області від 12.07.2012 року № 209-к ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста Ананьївського РС Головного управління. Наказом Головного управління від 19.12.2012 року № 416-к позивачку було призначено на посаду головного спеціаліста Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області.

З метою виконання п.6 та п.8 рішення Колегії ДМС України від 22.04.2016 та відповідно до наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 10.05.2016 № 30-кв «Про відрядження», першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_5 та заступником начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації - начальником відділу з питань паспортизації та реєстрації фізичних осіб та еміграції ОСОБА_6 було здійснено перевірку Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо підстав оформлення паспортів громадянина України. За результатами перевірки було встановлено, що в порушення вимог законодавства України Ананьївським РС оформлено двадцять вісім паспортів громадян України, про що було складено 28 висновків про визнання паспортів громадян України такими, що підлягають вилученню та знищенню і направлено до ДМС України для затвердження.

31 травня 2016 року Директором департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України ОСОБА_7 затверджені висновки про визнання паспортів громадянина України, оформлених в Ананьївському районному секторі Головного управління такими, що підлягають вилученню та знищенню відповідно до п. 10.4 р. X «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1089/21401.

З наведених підстав 03.06.2016 року було порушено дисциплінарне провадження та видано наказ ГУДМС України в Одеській області № 342-к «Про дисциплінарне впровадження стосовно ОСОБА_1А.». Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ (далі - Комісія) Головного управління ДМС України в Одеській області проведено дисциплінарне провадження стосовно головного спеціаліста Ананьївського районного сектору ОСОБА_1 з приводу незаконного документування паспортами громадянина України 28 осіб.

З метою зясування всіх обставин Комісією отримано від працівників Ананьївського сектору, інших посадових осіб Головного управління пояснення та інші документи для формування дисциплінарної справи головного спеціаліста Ананьївського районного сектору ОСОБА_1, передбаченої статтею 73 Закону України «Про державну службу».

В ході роботи Комісії були встановлені факти неналежного виконання посадових обовязків головним спеціалістом Ананьївського районного сектору ОСОБА_1 під час виконання нею обовязків завідувача Ананьївського районного сектору, що полягають у порушенні нею пунктів 9.1. та 9.20. Положення про Ананьївський районний сектор, затвердженого наказом ГУ ДМС України в Одеській області від 04.02.2013 № 26, в яких до обовязків завідувача Ананьївського районного сектору віднесено персональну відповідальність за виконання покладених на сектор завдань, за зберігання печаток, штампів та бланків суворої звітності; у разі відсутності завідувача Ананьївського районного сектору його обовязки виконує головний спеціаліст сектору, який несе персональну відповідальність за належне виконання покладених на Ананьївський районний сектор завдань і функцій.

Так, у періоди виконання обовязків завідувача Ананьївського районного сектору ОСОБА_1, на час тимчасової непрацездатності та перебування у щорічній відпустці ОСОБА_4, завідувача Ананьївського районного сектору, у всіх випадках незаконного документування осіб паспортами громадянина України були проставлені печатки Ананьївського районного сектору, що проставляє тільки керівник підрозділу або особа, яка виконує його обовязки.

Отримання бланків паспортів громадянина України, що у подальшому були визнані такими, що підлягають вилученню та знищенню, підтверджується відповідними підписами ОСОБА_1 у Книзі прибутків і видатків бланків паспортів Ананьївського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області, передбаченої номенклатурою підрозділу, оформленої згідно додатку 25 до «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом МВС від 13.04.2012 № 320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1089/21401, яка відповідно до номенклатури справ Ананьївського районного сектору велась у зазначеному секторі.

Також, було встановлено порушення вимог п. 2.6., п. 2.7. р. II «Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом МВС від 13.04.2012 № 320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1089/21401, на протязі тривалого часу з червня 2015 року по січень 2016 року при оформленні паспортів 28 особам.

Таким чином, було встановлено, що неналежне виконання посадових обов'язків ОСОБА_1, яке вбачається в не забезпеченні нею збереження заяв на видачу паспорта громадянина України, 28 випадків незаконного документування осіб паспортами громадянина України в період виконання нею обовязків завідувача Ананьївського районного сектору, допущення внесення неправдивих відомостей до Книги обліку надходження і витрачання паспортів з боку ОСОБА_4, що призвело до приховування фактів незаконного документування осіб паспортами громадянина України, суперечить основним принципам державної служби, а саме верховенству права, законності, професіоналізму, підриває довіру до ОСОБА_1 як до носія влади, що призводить до приниження авторитету Державної міграиійної служби України.

Враховуючи вищевикладене було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста Ананьївського районного сектору за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», а саме припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення за вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Відповідно до наказу ТУ ДМС України в Одеській області від 05.08.2016 року № 448-к ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста Ананьївського РС ТУ ДМС України в Одеській області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України Про державну службу державний службовець зобов'язаний сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України Про державну службу підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Частиною 1 ст. 64 Закону України Про державну службу встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 65 Закону України Про державну службу підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених вказаним Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з п. 7, 9 ч. 2 ст.65 Закону України Про державну службу дисциплінарними проступками є, зокрема, перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Відповідно до положень ст. 66 Закону України Про державну службу до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 вказаного Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 вказаного Закону.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої вказаної статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Положеннями частини 1 та 9-11 статті 69 Закону України Про державну службу, встановлюється, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

В адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає, що під час своєї відпустки або тимчасової непрацездатності завідувач Ананьївського РС Головного управління ОСОБА_4 виходила на роботу та користуючись своїм службовим становищем, змушувала позивачку підписувати пусті бланки паспортів громадян України пояснюючи це тим, що у разі, якщо вона не встигне виписати паспорти в передбачений законом термін, необхідно буде використати відповідні бланки, але тільки за передбаченою законом процедурою.

Відповідно до п. 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України затвердженого наказом МВС України 13.04.2012 № 320 видача та обмін паспорта громадянина України проводяться в місячний строк.

На протязі 2015 року - початку 2016 року ОСОБА_1 шість разів виконувала обовязки завідувача Ананьївського РС, але жодного разу не повідомляла керівництво Управління про те, що завідувач сектору присутня на робочому місці та змушує позивачку підписувати пусті бланки, про зазначене не повідомляла правоохоронні органи.

ОСОБА_1 в своєму адміністративному позові посилається на те, що ОСОБА_4 її запевнювала, що все відповідає процедурі оформлення паспортів за яку саме вона, відповідно до посадових інструкцій, несе передбачену законом відповідальність та всі підстави для видачі паспортів будуть перевірені нею особисто.

Відповідно до пунктів 9.1. та 9.20 Положення про Ананьївський районний сектор, затвердженого наказом ГУ ДМС України в Одеській області від 04.02.2013 № 26, в яких до обовязків завідувача Ананьївського районного сектору віднесено персональну відповідальність за виконання покладених на сектор завдань, за зберігання печаток, штампів та бланків суворої звітності; у разі відсутності завідувача Ананьївського районного сектору його обовязки виконує головний спеціаліст сектору, який несе персональну відповідальність за належне виконання покладених на Ананьївський районний сектор завдань і функцій.

В адміністративному позові ОСОБА_1 посилається на те, що весь час виконання обовязків завідувача Ананьївського РС Головного управління, бланки паспортів, печатку підрозділу, штампи, ключі від сейфу та від кабінету, журнали надходження бланків, акти знищення паспортів та інше, завідувач сектору ОСОБА_4 їй ніколи не передавала.

Відповідно до наказів Головного управління ОСОБА_1 була ознайомлена із всіма наказами про виконання обовязків, крім того особисто надавала згоди на виконання обовязків на час відпустки завідувача Ананьївського РС Головного управління. Як раніше вже було наведено позивачка жодного разу не повідомляла керівниитво Управління про неможливість виконання обовязків на час відсутності завідувача.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що останні порушення були здійсненні позивачем у січні 2016 року, проте з заявою про кримінальне правопорушення вона звернулась лише через чотири місяці у червні 2016 року та після того, як зазначені обставини було встановлено проведеною перевіркою.

Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу» державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобовязаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобовязаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

Також позивач посилається на те, що ОСОБА_3 управлінням ДМС України в Одеській області порушено строк на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

11.05.2016 року першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_5 та заступником начальника управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації - начальником відділу з питань паспортизації та реєстрації фізичних осіб та еміграції ОСОБА_6 було здійснено перевірку Ананьївського PC ГУДМС України в Одеській області щодо підстав оформлення паспортів громадянина України.

12.05.2016 року першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_5 було повідомлено начальника Головного управління ДМС Ураїни в Одеській області ОСОБА_8 про результати перевірки Ананьївського PC ГУДМС України в Одеській області.

Таким чином, начальник Головного управління (керівник державної служби) дізналась про скоєння дисциплінарного проступку головного спеціаліста ОСОБА_1 12.05.2016 року.

Враховуючи викладене, шість місяців з дня коли начальник Головного управління дізналась про вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 спливало 11.11.2016 року.

Відповідно до вимог статей 68, 69, 73 ЗУ «Про державну службу», наказом ГУДМС України в Одеській області від 03.06.2016 року № 342-к «Про дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1А.». було порушено дисциплінарне провадження стосовно головного спеціаліста Ананьївського районного сектору ОСОБА_1

Відповідно до частини третьої статті 73 ЗУ «Про державну службу» результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для субєкта призначення.

За результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно дисциплінарного проступку ОСОБА_1, Дисциплінарною комісією було складено Висновок та подано начальнику Головного управління ДМС України в Одеській області, який містить пропозиції про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 65 ЗУ «Про державну службу».

Відповідно до статті 77 ЗУ «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає субєкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом субєкта призначення.

Наказом ГУ ДМС України в Одеській області від 05.08.2016 року № 448-к ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області з 05 серпня 2016 року.

Позивачка стверджує, що її повинні були звільнити на підставі пункту 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон), а саме невиконання або неналежне виконання службових обовязків, актів органів державної влади, наказів, розпоряджень та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а не за порушення Присяги державного службовця, як це передбачено пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону.

Проте суд не погоджується із зазначеними твердженнями та вважає, що неналежне виконання службових обовязків ОСОБА_1, а саме не забезпеченні нею збереження заяв на видачу паспорта громадянина України, випадки незаконного документування осіб паспортами громадян України в період виконання нею обовязків завідувача Ананьївського районного сектору, допущення внесення неправдивих відомостей до Книги обліку надходження і витрачання паспортів її керівником ОСОБА_4, що призвело до приховування фактів незаконного документування 28 осіб паспортами громадян України, суперечить основним принципам державної служби, а саме верховенству права, законності, професіоналізму, підриває довіру до ОСОБА_1 як до носія влади, що призводить до приниження авторитету Державної міграційної служби України та унеможливлює подальше перебування ОСОБА_1 на державній службі.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З наведених підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасувати наказу Державної міграційної служби України №448-к від 05.08.2017 року про звільнення її з посади головного спеціаліста Ананьївського районного сектору Головного управління ДМС в Одеській області.

Разом з тим, інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, як похідні від вищевказаної.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДМС України в Одеській області № 448-к від 05.08.2015 року; поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області з 05.08.2016 року та стягнення з ГУ ДМС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 шкоду завданої незаконними діями у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 серпня 2016 року та по день поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС в Одеській області відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 27.04.2017 року.

Суддя Я.В. Балан

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДМС України в Одеській області № 448-к від 05.08.2015 року; поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області з 05.08.2016 року та стягнення з ГУ ДМС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 шкоду завданої незаконними діями у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 серпня 2016 року та по день поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді головного спеціаліста Ананьївського РС ГУДМС в Одеській області відмовити.

28 квітня 2017 року.