Справа № 464/2092/17
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2092/17
пр.№ 2-а/464/197/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького обєднання управління Пенсійного фонду України м.Львова (правонаступник управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася у суд із адміністративним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу на підставі довідки про заробітну плату від 22 лютого 2017 № 3161/06, з урахуванням підвищеного розміру заробітної плати державного службовця за відповідною посадою, з якої вийшла на пенсію, починаючи з 1 січня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуваючи на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова з 1 січня 2017 року має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням складових заробітної плати державного службовця, однак відповідачем їй у такому відмовлено.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 березня 2017 року відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідач 10 квітня 2017 року подав суду письмове заперечення на позов, в якому просить у позові відмовити за відсутності правових підстав для перерахунку пенсії.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

За результатами розгляду справи у порядку скороченого провадження, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд вважає їх достатніми для прийняття рішеннята приходить до переконання, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 27.07.2013 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 80 відсотків середньомісячного заробітку державного службовця відповідної посади та рангу.

Згідно з довідкою про складові заробітної плати державного службовця від 22 лютого 2017 року № 3161/06 заробітна плата державного службовця відповідної посади та рангу станом на 1 січня 2017 року становить 7200 грн.

3 березня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати на підставі згаданої довідки про заробітну плату. Проте відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії. покликаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та постанову Кабінету Міністрів України № 1013 від 9 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця, пенсійне забезпечення державних службовців регулювалось ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу».

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення умов та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям делеговано Кабінету Міністрів України.

При цьому, Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 (у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України) дійшов висновку, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Суд звертає увагу на те, що порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається у такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які застосовуються з 01.12.2015, а саме виключено пункт 4 та пункт 5 викладено у новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (03.11.2016), не передбачено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

З цього випливає, що Кабінетом Міністрів України на даний час не лише не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, на виконання даної статті 37-1 Закону України «Про державну службу», але й фактично своїми діями виключено положення Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які раніше визначали порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця.

Разом з тим, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Слід звернути увагу, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п.23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію у часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта у часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку, призначених пенсій державним службовцям, тобто відмова держави здійснити певні дії та виключення положень Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які визначали порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, на думку суду, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії з огляду на ст.22 Конституції України та є невиправданим втручанням у право позивача, передбачене ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 1 січня 2017 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» була збільшена заробітна плата, зокрема, по посаді, на якій працював позивач, на думку суду, наявні усі підстави для перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення усіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає, що для його відновлення необхідно і достатньо зобов'язати відповідача провести з 01 січня 2017 року перерахунок пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України Про державну службу у розмірі 80 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 1 січня 2017 року заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів».

Крім цього, слід зазначити, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2016 № 988 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" шляхом злиття управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова (пр. Червоної Калини, 35, м.Львів 79070; ) та Управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області (вул. Шевченка, 13, м.Пустомити, Львівська обл. 81100; ), створене Галицьке об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Львова (пр. Червоної Калини, 35, м.Львів 79070; ). Державну реєстрацію новоствореного територіального органу Пенсійного фонду України проведено 31.03.2017; державну реєстрацію припинення управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова здійснено 03.04.2017. Відповідно до п.6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття. Таким чином, Галицьке об'єднання управління Пенсійного фонду України м.Львова є правонаступником всіх прав і обов'язків управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова та управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та керуючись ст.ст. 2, 6-12, 18, 69-72, 158-163, 167, 183-2, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицького обєднання управління Пенсійного фонду України м.Львова (правонаступник управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задоволити.

Зобов'язати Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України м.Львова (правонаступник управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова) провести з 1 січня 2017 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1, призначеної відповідно доЗакону України Про державну службу у розмірі 80 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 1 січня 2017 року заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату від 22.02.2017 № 3161/06 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів».

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Б.Р. Мичка