Справа № 824/127/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/127/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Мандрик І.А.

представників сторін:

представника позивача ОСОБА_1

відповідач - не зявився

третя особа - не зявилася

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"

про визнання неправомірною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №53056222 від 06.12.2016 р., винесену державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що спірна постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а саме, за межами компетенції відповідного органу виконавчої влади, а тому підлягає скасуванню.

Повідомив, що у заяві та постанові про відкриття виконавчого провадження в якості адреси проживання боржника вказано: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Горького, 69/11. Позивач стверджував, що за вказаною адресою ніколи не проживав і не проживає, належного йому на праві приватної власності майна за такою адресою також не знаходиться.

Також вказував на те, що йому не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, що позбавило його можливості користуватися правами, визначеними Законом України «Про виконавче провадження».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Покровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач) подав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до змісту яких зазначив, що виконавче провадження було відкрито на підставі заяви стягувача, в якій було зазначено фактичне місце проживання боржника. При цьому вказав, що у державного виконавця не має права перевіряти дані про місце проживання боржника до відкриття провадження, а такі дані зясовуються в процесі виконання виконавчих дій.

Повідомив, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржникові за адресою, вказаною у заяві про відкриття виконавчого провадження, тому державним виконавцем не було порушено вимоги Закону щодо направлення копії постанови боржникові.

Відповідач в судове засідання призначене на 20.04.2017 р. не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 02.03.2017 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - третя особа).

Третя особа в судове засідання призначене на 20.04.2017 р. не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи приписи ст. 122 КАС України, суд вважає, що подання відповідачем та третьої особи заяви не є перешкодою для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серії КТ № 153319, виданий Першотравневим РВ ДМСУ України в Чернівецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1), відповідно до реєстраційних відміток про місце проживання зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно особливої відмітки в паспорті громадянина України серії КТ № 153319, зробленої Чернівецькою ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області 07.03.2017 р., має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту (а.с. 157-158).

Згідно відміти в паспорті громадянина України серії КТ № 153319 про сімейний стан, ОСОБА_2 14.08.2015 р. зареєстровано шлюб з громадянкою ОСОБА_4 Геннадієвною, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 157 на звороті).

Відповідно до інформації Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 17.06.2016 р. №3136/04-04-34 та свідоцтва про шлюб виданого 14.08.20165 р., позивач - ОСОБА_5 після одруження (реєстрація шлюбу від 14.08.2015 р., актовий запис № 1330) перейшов на прізвище ОСОБА_4 (а.с. 104, 156).

З матеріалів справи видно, що 06.12.2016 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просило прийняти до примусового виконання виконавчий напис №8188 від 21.09.2016 р. про стягнення з позивача 100000,00 грн. (а.с. 57).

До вказаної заяви додано оригінал виконавчого документу, а саме виконавчий напис №8188 від 21.09.2016 р., виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, дата народження 17.09.1978 р., боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за Кредитним договором № SAMDN9371 від 11.05.2007 р. у загальному розмірі 331241,20 грн. (разом із витратами, повязаними із вчиненням виконавчого напису) (а.с. 58).

При цьому, у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначено адресу боржника: Дніпропетровська обл., Покровський район, смт. Покровське, вул. Горького, буд. 69/11.

На підставі поданої заяви, 06.12.2016 р. державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53056222 з примусового виконання виконавчий напис №8188 від 21.09.2016 р. про стягнення з позивача (ОСОБА_5В.) на користь банку боргу в сумі 100 000,00 грн. (а.с. 63).

Зазначену постанову, як вбачається з матеріалів справи, листом від 08.12.2016 р. №№15379/0340, 15381/0340 надіслано позивачу на адресу: Дніпропетровська обл., Покровський район, смт. Покровське, вул. Горького, буд. 69/11 (а.с.62).

Цього ж дня, 06.12.2016 р. державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 65). Арешт накладено на все майно боржника та 09.12.2016 р. внесено відповідний запис про обтяження з відкриттям спеціального розділу за №17920962 (а.с. 65, 66).

В подальшому державний виконавець Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 14.12.2016 р. звернулася до Покровського районного суду Дніпропетровської області з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_5 без вилучення паспортного документу (а.с. 71-74).

За наслідками розгляду вказаного подання, ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 р. у справі №189/1865/16-ц тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим документом №8188 від 21.09.2016 р. (а.с. 75-80).

На виконання ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 р., Адміністрацією ДПС України внесено відповідні відомості щодо ОСОБА_5 до бази даних ДПС України (а.с. 82-83).

Як вказував в позовній заяві позивачу, при виїзді за межі України 31.01.2017 р. йому було відмовлено в перетині кордону заступником начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби ВПС «Шегині» Мостицького ПЗ капітаном ОСОБА_7 та вручено копію рішення про відмову в перетині державного кордону України.

Саме зі змісту вказаного рішення, як стверджував позивач, йому стало відомо, що ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 р. у справі №189/1865/16-ц його тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон на підставі виконавчого провадження ВП №53056222.

03.02.2017 р. позивач звернувся до Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження за місцем його реєстрації, а саме: м. Чернівці, вул. Головна, 77/17 (а.с. 84).

Листом від 09.02.2017 р. №772/13.3947 відповідачем направлено на вказану позивачем у заяві адресу: заяву про відкриття виконавчого провадження, виконавчий напис, постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 85).

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в силу ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Закон № 1404-VIII в ч. 1 ст. 3 серед виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню визначає виконавчі написи нотаріусів.

При цьому, ст. 4 Закону № 1404-VIII встановлені вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання (ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII).

У відповідності до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Тобто, підставою для примусового виконання рішення може бути тільки виконавчий документ, в даному випадку виконавчий напис нотаріуса, який повинен відповідати наведеним в ст. 4 Закону № 1404-VIII, зокрема, щодо зазначення місця проживання чи перебування боржника. При цьому, у разі предявлення виконавчого документу не за місцем виконання або не за підвідомчістю такий документ повертається стягувачу.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом ( п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Статтею 25 Закону № 1404-VIII встановлено особливості підвідомчості виконавчих проваджень органам державної виконавчої служби та утворення виконавчих груп. Частиною 4 вказаної статті Закону передбачається, що передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція № 512/5).

Згідно п. 1 цієї Інструкції, вона розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

В пункті 6 розділу V Інструкції № 512/5 зазначено, що виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого, в т.ч. у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що у виконавчому написі № 8188 від 21.09.2016 р. указано місце проживання боржника (позивача), а саме: АДРЕСА_1. Натомість, в заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем зазначено адресу: Дніпропетровська обл., Покровський район, смт. Покровське, вул. Горького, буд. 69/11.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не взято до уваги офіційну інформацію щодо місця проживання, вказану у виконавчому написі та кредитному договорі № SAMDN9371 від 11.05.2007 р., а надано перевагу інформації, вказаній в заяві стягувача щодо неофіційного працевлаштування та фактичного проживання.

Разом з цим, слід зазначити, що разом із заявою відповідачу не було надано належних доказів, які б підтверджували факт проживання боржника (позивача) у найманому будинку, за адресою: Дніпропетровська обл., Покровський район, смт. Покровське, вул. Горького, буд. 69/11.

Зазначене свідчить про те, що відповідачем поряд з вище наведеним проігноровано вимогу ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV, згідно якої виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Тобто, підставою для відкриття виконавчого провадження в даному випадку є виключно виконавчий напис №8188.

Однак, відповідачем всупереч вище наведеним положенням чинного законодавства відкрито виконавче провадження, чим порушено принцип підвідомчості виконавчих проваджень органам державної виконавчої служби, а тому суд приходить до висновку щодо наявності підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53056222.

Окрім того, відповідач не вжив заходів передбачених п. 6 розділу V Інструкції № 512/5 щодо передачі виконавчого провадження ВП №53056222 до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, перебування, роботи боржника (позивача).

Частиною 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом (ч. 8 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Частиною 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику не за адресою, зазначеною у виконавчому документі та без повідомлення про вручення. При цьому, офіційні документи, які б свідчили про зміну боржником місця проживання чи перебування або місцезнаходження в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, всі поштові відправлення направлялись державним виконавцем за неофіційною та не перевіреною адресою. Доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника відповідачем не надано.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачем в ході виконання виконавчого напису №8188 від 20.09.2016 р. порушено права позивача як сторони виконавчого провадження, гарантовані Законом №1404-VIII.

Суд також зазначає, що протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження свідчить про те, що дії щодо прийняття подальших рішень у виконавчому провадженні ВП №53056222 є також протиправними.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися субєкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено порушення зазначених критеріїв відповідачем під час прийняття до виконання виконавчого документу, а саме виконавчого напису нотаріуса №8188 від 21.09.2016 р. та, як наслідок, в ході вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №53056222.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваного рішення (постанови про відкриття виконавчого провадження), а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 116 від 23.02.2017 р.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь ОСОБА_2 судові витрати (судовий збір) у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 06.12.2016 р. про відкриття виконавчого провадження ВП №53056222.

3. Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати (судовий збір) в сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області.

У відповідності до ст. ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно ст. 254 КАС України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький

Постанова в повному обсязі складена 25 квітня 2017 р.