Справа № 826/13785/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2017 року 14:46 № 826/13785/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Зубенко М.О.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Бургас Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в національній поліції,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі в національній поліції, мотивуючи позовні вимоги тим, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось безпідставно та з перевищенням відповідачем його повноважень, оскільки посадовими особами Головного управління Національної поліції в Київській області в ході службового розслідування вирішено питання про наявність в діях позивача складу кримінального правопорушення та адміністративного проступку.

В позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №332 від 31.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників миронівського ВП»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №168 о/с від 15.04.2016 року «Про звільнення зі служби в Національній поліції»;

- поновити позивача на службі в Національній поліції України;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В ході судового розгляду даної справи позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки звільнення позивача відбулося відповідно до чинного законодавства, порушень під час проведення службового розслідування та реалізації дисциплінарного наказу не виявлено, а тому підстави передбачені законодавством для скасування оскаржуваних наказів відсутні.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представників третіх осіб, суд дійшов висновків про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №1 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_1 з 07.11.2015 року призначено на посаду в Національній поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №332 від 31.03.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Миронівського ВП» за порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, неухильного виконання наказів начальників, а саме: керування автомобілем LEXUS LS 460, н.з. НОМЕР_1, який йому не належить, з явними ознаками алкогольного сп'яніння і без відповідних документів, спричинення ДТП, у результаті якої автомобіль отримав численні механічні пошкодження, виявлення нещирості під час проведення службового розслідування, а також залишення місця ДТП і неповідомлення про цей факт правоохоронних органів, інспектора-чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Рокитнянського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 звільнено з Національної поліції України.

15.04.2016 року відповідачем видано наказ №168 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік) за статтею 77, п. 1, п.п.6 (у зв'язку зі реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Незгода позивача із вказаними наказами зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі також - Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч. 2 ст. 77 Закону).

Згідно з п. 9 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Статут).

Відповідно до ст. 2 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

При цьому, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Статтею 10 Статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно вимог ст. 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Наказу Міністерства органів внутрішніх справ України № 326 від 28.04.2016 «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС» гідна поведінка працівників базується на недопущенні, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Згідно з п. З розділу 2 Наказу Міністерства органів внутрішніх справ України № 326 від 28.04.2016 «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС» доброчесність працівників будується на недопущенні конфлікту між публічними й особистими інтересами.

Пунктом 4 розділу 2 Наказу Міністерства органів внутрішніх справ України № 326 від 28.04.2016 «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС» визначено, що лояльність працівників базується на добросовісності щодо виконання рішень Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України та державних органів, в яких працюють працівники МВС, незалежно від своїх власних переконань і політичних поглядів.

Згідно п. 7 розділу 2 Наказу Міністерства органів внутрішніх справ України № 326 від 28.04.2016 «Про затвердження Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС» сумлінність працівників МВС базується на добросовісному, чесному та професійному виконанні працівниками МВС своїх обов'язків, виявлення ініціативи і творчих здібностей.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, 25.03.2016 року до Головного управління з Богуславського ВП надійшла інформація про факт незаконного заволодіння транспортним засобом інспектором-черговим ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Рокитнянського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_1

В ході перевірки вказаної інформації працівниками Богуславського ВП на автомобільній дорозі «Богуслав-Тараща» виявлено автомобіль марки «LEXUS LS 460», державний номерний знак НОМЕР_2 (на червоному фоні), який з'їхав у кювет та був пошкоджений. ОСОБА_1 на місці події не було.

У подальшому, було здійснено виїзд до місця проживання останнього, де його і було виявлено з ознаками алкогольного сп'яніння, після чого доставлено до Богуславського ВП. Від проходження медичного огляду на стан вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин у лікаря нарколога ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився, про що складено акт про відмову від проходження медичного освідування в закладах МОЗ та перебування особи у стані алкогольного сп'яніння №1430/109/1011/1-16.

25.03.2016 року слідчим відділенням Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції внесено до ЄРДР відомості за фактом незаконного заволодіння автомобілем «LEXUS LS 460» за №0000135, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 289 КК України.

З пояснень ОСОБА_7 вбачається, що він ОСОБА_8 не дозволяв їздити належним йому автомобілем, однак позивач незаконно ним заволодів та не впоравшись з керуванням, розбив його.

При цьому, факт керування автомобілем марки «LEXUS LS 460», що належить ОСОБА_7 позивач не заперечує.

З протоколу огляду місця події від 25.03.2016 року, складеного у присутності понятих, вбачається, що автомобіль марки «LEXUS LS 460», державний номерний знак НОМЕР_2 (на червоному фоні), внаслідок ДТП зазнав значних механічних ушкоджень.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 30.03.2016 року, в мотивувальній частині якого зазначено, що під час відібрання з даного приводу письмових пояснень у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, останній надавав не однозначні пояснення. Спочатку ОСОБА_1 вказував, що невідомі особи у камуфляжі, зупинили його на автодорозі та силоміць викинули з автомобіля, після чого він пішов до свого місця проживання та вжив алкогольні напої, не повідомивши про це в поліцію, пізніше, коли приїхали родичі ОСОБА_1 останній намагався вирішити питання пошкодження автомобіля «LEXUS LS 460» шляхом виплати певної суми грошових коштів, власнику автомобіля - ОСОБА_7, за умови, якщо останній забере заяву з поліції про незаконне заволодіння його автомобілем.

З огляду на викладене, у письмовому поясненні із зазначенням дійсних обставин керування автомобілем «LEXUS LS 460» без відповідних документів та у стані алкогольного сп'яніння, що в подальшому призвело до ДТП під час якої вказаний автомобіль зазнав суттєвих пошкоджень ОСОБА_1 нічого не вказав. Не дивлячись на це, ОСОБА_1 під час ознайомлення з актом про відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння вказав, що автомобілем «LEXUS LS 460» він незаконно не заволодівав, а алкогольні напої вжив після ДТП за місцем свого проживання.

Опитані в ході службового розслідування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп'яніння (хода хитка, мова не розбірлива, різкий запах алкоголю з ротової порожнини).

Також було опитано громадянина ОСОБА_11, який у своєму поясненні зазначив, що 24.03.2016 близько 21.30 він бачив, як автомобіль «LEXUS LS 460» з номерним знаком на червоному фоні на великій швидкості їздив по місту Богуслав створюючи небезпеку для руху іншим транспортним засобам та пішоходам, аналогічне порушення ПДР водієм автомобіля «LEXUS LS 460» було допущено близько 23.00 цього ж дня. Цього ж дня, близько 23.50 до ОСОБА_11 підійшло двоє громадян одним із них був власник автомобіля «LEXUS LS 460» - ОСОБА_7 які спільно з ОСОБА_11 поїхали до місця проживання, як в подальшому з'ясувалося ОСОБА_1 В дорозі ОСОБА_11 стало відомо, що саме ОСОБА_1 їздив на шаленій швидкості містом Богуслав на автомобілі «LEXUS LS 460», який взяв без дозволу у ОСОБА_7 Громадянин ОСОБА_11 також вказав, що за місцем свого проживання ОСОБА_1, перебував у знервованому стані, та на вигляд у стані алкогольного сп'яніння, так як з ротової порожнини останнього відчувався запах алкоголю.

Відповідно до графіку чергування постових в ІТТ Таращанського відділення поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 25.03.2016 повинен був заступити на добове чергування, однак цього не зробив, через ряд суб'єктивних та об'єктивних обставин. За фактом відсутності на службі 25.03.2016 керівництвом Таращанського відділення поліції складено відповідний акт, який зареєстровано в канцелярії підрозділу за № 561/109/1011/3101-2016 від 28.03.2016.

Також факти порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіль «LEXUS LS 460» у ніч з 24.03.2016 на 25.03.2016 бурхливо обговорювались жителями міста Богуслав у соціальних мережах "Інтернет" та в місцевих засобах масової інформації.

Опитані з приводу надзвичайної події за участі особового складу начальник ІТТ Рокитнянського відділу поліції майор поліції ОСОБА_5 та начальник Таращанського відділення поліції підполковник поліції ОСОБА_12 пояснили, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 характеризується посередньо, за службовим транспортом закріплений не був, свого транспорту не мав. Інформацією, щодо наявності посвідчення водія у ОСОБА_1 вони не володіють.

За наслідками проведеного службового розслідування рекомендовано: за порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, неухильного виконання наказів начальників, а саме: керування автомобілем LEXUS LS 460, н.з. НОМЕР_1, який йому не належить, з явними ознаками алкогольного сп'яніння і без відповідних документів, спричинення ДТП, у результаті якої автомобіль отримав численні механічні пошкодження, виявлення нещирості під час проведення службового розслідування, а також залишення місця ДТП і неповідомлення про цей факт правоохоронних органів, інспектора-чергового ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Рокитнянського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 звільнити з Національної поліції України.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Наведене в сукупності свідчить, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка осіб та визнання ними своєї вини, їх ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача правомірно та співрозмірно застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а відтак підстави для скасування наказу №332 від 31.03.2016 року відсутні.

Зважаючи, що решта позовних вимог є похідними від вимоги, підстав для задоволення якої судом не вбачається, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено суду правомірність прийнятого оскаржуваного наказу.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов