Справа № 369/823/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/823/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук Л.М
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Собківа Я.М., секретаря Антоненко К.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується Посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Київською облдержадміністрацією 25 липня 2008 року. Як вбачається з Вкладки НОМЕР_2 до зазначеного Посвідчення Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачу з 11 липня 2008 року встановлено 2 групу інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується Довідкою до Акта огляду МСЕК № 306449

Як вбачається з Експертного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 22 квітня 2008 року № 353, захворювання Позивача зв'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як зазначено в Інформаційній довідці (про участь у формуваннях Цивільної оборони Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 21 вересня 2016 року №01-1-14/1682, громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Позивач звернувся до Відповідача із Заявою щодо встановлення йому статусу інваліда війни 2-ї групи, за результатами розгляду якої Листом Відповідача від 01 грудня 2016 за № 3475 Позивачу у зазначеному відмовлено.

Відповідно до частини другої ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII (надалі - Закон № 3551-XII), до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з п. 9 частини першої ст. 7 Закону № 3551-XII, до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як зазначено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року у справі № 537/6144/16-а за позовом ОСОБА_5 до Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111-1976 року; Наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 року № 2, від 04.05.1986 року № 16, від 19.05.1986 року № 52 та ін.), цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони, інвалідність яких пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Більш того, Наказом Начальника Цивільної оборони - голови Ради міністрів Української РСР «Про призначення оперативних груп Штабу Цивільної оборони УРСР і Київської області для роботи в зоні Чорнобильської АЕС» від 30 квітня 1986 року №173 для виконання службових обов'язків в зоні Чорнобильської АЕС Штабу Цивільної оборони УРСР і Київської області виділено оперативні групи у складі 10-15 людей з 26 квітня 1986 року до повного закінчення робіт з ліквідації наслідків аварії на АЕС.

Позивач звернувся до Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації з Інформаційним запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати публічну інформацію щодо залучення Механізованої колони №35 Тресту «Югзапелектросетьстрой», яка знаходилась у 1986 - 1990 роках за адресою: м. Київ, пос. Новобелічі, вул. Малинська, 16 до формувань Цивільної оборони Київської області.

Листом Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації «Про залучення до формувань Цивільної оборони Київської області» від 29 березня 2017 року №01.1-14/560 повідомлено Позивача, що Розпорядженням Начальника Цивільної оборони Київської області від 30 квітня 1986 року №02 виконання Наказу №173 від 30 квітня 1986 року передбачено всіма без виключення службами Цивільної оборони Київської області, а також організаціям та установами у Київській області.

Також в Листі Департамента з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації «Про надання інформаційної довідки» від 29.03.20174 року №01.1-14/560 зазначено, що за виданими ним довідками, які містять інформаційні положення, підстави для підтвердження участі Позивача у складі формування Цивільної оборони на Чорнобильській АЕС є достатніми.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, згідно з частиною першою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

А відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Згідно з частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

А згідно з частиною першою ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, першим принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є саме верховенство права, яким, як зазначено частиною першою ст. 8 цього Кодексу, керується суд при вирішенні справи та згідно з яким, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини другої ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як вбачається з адміністративного позову, Позивач просить, зокрема зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни 2 групи та видати посвідчення інваліда війни.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу для повного захисту інтересів Позивача за межі позовних вимог та зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни 2 групи та видати посвідчення інваліда війни саме 2 групи, як єдиного належного способу захисту його прав.

Згідно зі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції в частині неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, Постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 41, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у встановлені статуса інваліда війни 2 групи та видачі посвідчення інваліда війни 2 групи.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни 2 групи та видати посвідчення інваліда війни 2 групи.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено в повному обсязі 25.04.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Собків Я.М.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Собків Я.М.

Кузьменко В. В.