Справа № 2-а-314/09/1510
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-314/09/1510

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Топтигін М.Л.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області про визнання дії безпідставною та зобовязання вчинити певні дії щодо виплати підвищення до пенсії дітям війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області про поновлення строку звернення до суду, визнання відмови виплатити соціальну допомогу - безпідставною, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2007 року по грудень місяць 2008 року включно суму 2601 гривня 30 копійок.

В обґрунтування позову зазначалося, що ОСОБА_4 являється пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007р. та з 22 травня по 31 грудня 2008 р. з зарахуванням виплачених за вказаний час коштів.

В задовленні інших позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року позивач має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %.

Такі виплати позивачу у 2007 році відповідачем не проводились, а в 2008 році було нараховано 10% від прожиткового мінімуму.

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції при винесенні рішення допустив порушення норм процесуального права, а саме.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно, при вирішенні справи та задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії позивачці за 2007 рік, судом першої інстанції було враховано з якого періоду (дати) зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»відновлено та визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним), у 2007 році з 09 липня 2007 року з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Подібні до 2007 року відносини склалися і в 2008 році, оскільки зміни до статті 6 Закону, що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року.

Отже, позивач відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на підвищення пенсії за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визнав право позивача на підвищення пенсії за 2007 та 2008 роки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, однак при розгляді справи та винесені постанови не врахував строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулась до суду з позовом 16 березня 2009 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року), позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції від 06 липня 2005 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 16 березня 2008 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.

Доводи апеляційної скарги про те, що поняття «Мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсії, що призначається лише за цим Законом і не стосується «Дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративний суд може лише визнавати дії субєктів владних повноважень незаконними та покласти обовязок на відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за відповідний рік, і не є уповноваженим органом проводити розрахунок суми заборгованості.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки суд правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 196, ст. 197, ст. 198, ст. 201, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області задовольнити частково.

Змінити постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2009 року, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції.

«Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р.

В іншій частині постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2009 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції в встановлені законом порядок та строки.

Головуючий: Шеметенко Л.П

Судді: Запорожан Д.В.

ОСОБА_3