Справа № 554/10222/16-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р.Справа № 554/10222/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 28.02.2017р. по справі № 554/10222/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа Управління Служби безпеки України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області у якому просив визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії та зобов'язати його здійснити перерахунок і виплату призначеної йому пенсії з часу звільнення з військової служби, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які йому були нараховані та виплачені УСБУ в Полтавській області за 24 місяці перед звільненням, і з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що з 15.07.1995 року по 04.11.2013 року проходив військову службу в органах СБУ та відповідачем йому призначена пенсія по інвалідності. 08.06.2016 року він звернувся до УСБУ в Полтавській області про видачу довідки про додаткові види грошового забезпечення на що листом від 29.06.2016 року йому було направлено копію вказаної довідки та повідомлено, що до складу його грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії йому не було включено отриманої ним в 2012 та 2013 роках матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 7787 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 1600 грн., на які нараховувався та утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В подальшому 05.11.2016 року він звернувся до відповідач із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням вказаної матеріальної допомоги, однак листом від 17.11.2016 року йому було відмовлено. Вважає ці дії протиправними і такими, що суперечать правовій позиції Верховного суду України №21-70а15.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 28.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в обчисленні розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вчинити відповідні дії щодо перерахунку і виплати з 30.05.2016 року призначеної ОСОБА_1 пенсії, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які йому були нараховані та виплачені УСБУ в Полтавській області за 24 місяці перед звільненням, і з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції при винесенні постанови були порушені норми матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 28.02.2017 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не вчиняло будь-яких рішень, дій чи бездіяльності, що є предметом оскарження у даному спорі. Вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на звернення громадянина надавало відповідь згідно Закону України «Про звернення громадян» та рішення про відмову в проведенні перерахунку не приймало, а лише надало роз'яснення. Зазначає, що суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та індексації грошового забезпечення не можуть бути включені до грошового забезпечення для нарахування пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки з них не було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Вказує, що оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань є разовою виплатою, то не носить постійний (щомісячний) характер, для її врахування до грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області законні підстави відсутні. Зазначає, що індексація не передбачена ст..43 та ст..63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як складова грошового забезпечення з якої призначається чи перераховується пенсія, тому не може бути врахована при її призначенні чи перерахунку. Вказує на порушення судом першої інстанції положень ст.99 КАС України.

Позивач подав письмове заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 28.02.2017 року без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 20.04.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є військовим пенсіонером СБУ з 04.11.2013 року, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є інвалідом 2 групи (а.с. 6-10).

Відповідно до листа УСБУ в Полтавській області від 29.06.2016 року ОСОБА_1 було направлено копію довідки про додаткові види грошового забезпечення для розрахунку пенсії та повідомлено що до неї не включено отриманої ним в 2012 та 2013 роках матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 7787 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 1600 грн., на які нараховувався та утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 11-13).

На звернення позивача від 05.11.2016 року до ГУ ПФУ в Полтавській області, в перерахунку пенсії з урахуванням отриманої ним в 2012 та 2013 роках матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався та утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування йому 17.11.2016 року було відмовлено (а.с.14-15).

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за участь в АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, з огляду на таке.

Положеннями частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.92р. (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; надалі Закон № 2262-XII) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.92р. № 393 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91р. № 2011-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; надалі Закон № 2011-ХІІ). Вказаний Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Положеннями ч. 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.07р. № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294), до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку.

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Голови СБУ виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі відомства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.10.2015 р. (справа № 21-2942а15) та від 10.03.2015 року (справа №21-70а15).

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права, як визначено його зміст у Рішенні Конституційного суду України у справі №1-33/2004 від 02.11.2004, - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Сірик проти України» від 31.03.2011 р., «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України» від 5.05.2011 р., «Ліндон, Очаковський-Лоран і Жюлі проти Франції» від 22.10.2007 р. зазначав, що норма не може вважатися законом до того часу, поки її не буде сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати громадянинові можливість регулювати свою поведінку: він має бути здатен за потреби, за відповідної консультації, передбачати наслідки, які може потягнути за собою його дія, тією мірою, що є розумною за відповідних обставин.

Вказана правова позиція Верховного Суду України також не йде в розріз і з рішенням Конституційного суду України від 13.05.2015 року у справі №1-9/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки вказане рішення Конституційного Суду стосується порядку перерахунку пенсій в зв'язку з встановленням КМУ нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням (далі - соціальне страхування) в Україні визнається система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України. Об'єктом соціального страхування - є страховий ризик та страховий випадок, із настанням яких у застрахованих осіб (членів їх сімей, інших осіб) виникає право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону залежно від видів соціального страхування (пункти 3,6 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином враховуючи, що позивач, ОСОБА_1, в 2012 та 2013 роках отримував матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 7787 грн. та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 1600 грн. (а.с.12), що не спростовано відповідачем, на які нараховувався та утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, указані матеріальні допомоги підлягають врахуванню при обчисленні його пенсії з 30.05.2016 року.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача з приводу порушення судом першої інстанції положень ст.99 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Цей строк рахується з моменту звернення за перерахунком.

Враховуючи наведене строк звернення до суду необхідно рахувати з дати відмови в перерахунку. Позивачу відмовлено 17.11.2016, а до суду він звернувся 8 грудня 2016, тобто в шестимісячний строк. Судом зобов'язано здійснити перерахунок пенсії у межах визначеного 12 місячного терміну.

Щодо твердження апеляційної скарги про те, що відповідач не відмовляв в перерахунку пенсії, а лише надав роз'яснення, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії, надав додаткові документи, однак в відповіді управління зазначили про відсутність правових підстав для перерахунку, що є фактично відмовою в призначенні пенсії.

Стосовно несплати з сум допомоги при звільненні та індексації сум страхових внесків, то колегія суддів зазначає, що ці виплати не є предметом спору. При цьому щодо сплати внесків з спірних виплат заперечення відсутні.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять незаконність оскаржуваної постанови.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 28.02.2017р. по справі № 554/10222/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 25.04.2017 р.