Справа № 2-а-100/2012
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-100/2012
Провадження №: 2-а/0343/30/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi ОСОБА_1,

з участю: секретарів Шикор Г. В., Оленяк С.І.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії та провести її виплату,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с. 103-104), просив визнати протиправними дії Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті йому пенсії за віком із застосуванням середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який враховується при обчисленні пенсії, в розмірі 3.36875 з 01.07.2011 р. та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому пенсії за віком із застосуванням середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який враховується при обчисленні пенсії, в розмірі 3.36875 з 01.07.2011 р. з врахуванням виплачених сум.

Уточнені позовні вимоги мотивує тим, що йому з 1993 року призначено пенсію за віком. До 2004 року він отримував пенсію фактично в меншому розмірі від мінімальної, хоча працював у нафтовій промисловості. У звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 1783 від 20.11.2003 р. та за рекомендацією представників Пенсійного фонду України він звернувся до управління ПФУ в Долинському районі з заявою про перерахунок пенсії із заробітної плати за період з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., подавши довідку про заробітну плату № 625 від 22.04.2004 р. Станом на червень 2011 року розмір отримуваної ним пенсії становив 2021,68 грн. Однак, з 01.07.2011 р. відповідач здійснив перерахунок його пенсії, внаслідок чого зменшив її розмір з тих підстав, що перерахунок пенсії від зарплати за період з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. зроблено не правильно (без врахування грошової реформи 1961 р.). Відповідач повідомив, що сума заробітку, зазначена в довідці № 625 повинна бути поділена на 100000 та додатково на 10, тобто на 1000000, однак показник середньомісячної заробітної плати ділить тільки на 100000, через що виходить значно менший середньомісячний індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, з чим він не згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожен місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз=Зв : Зс, де Кз коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи, Зв сума заробітної плати застрахованої особи, Зс заробітна плата в середньому на одну особу по Україні (за певний період). Показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців за період з 1958 р. по 31.12.2002 р. затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1783 від 20.11.2003 р. (зокрема, 1958 р. 76.7, 1959 р. 77.7, 1960 р. 78.3, 1961 р. 81.3). За лютий 1959 року в його довідці про заробітну плату № 625 від 22.04.2004 р. вказана сума заробітку 425,26. При переведенні заробітної плати на гривні вказану суму слід розділити на 100000 згідно грошової реформи 1996 р. та додатково розділити на 10 згідно грошової реформи 1961 р., після чого заокруглити до 5 знаків згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.1996 р. Відповідно сума виходить 0.00043 грн. На весь 1959 р. середньомісячна заробітна плата встановлена 77.7, які слід розділити на 100000 (грошова реформа 1996 р.) та додатково розділити на 10 (грошова реформа 1961 р.), після чого заокруглити до 5 знаків після коми. Відповідно сума становить 0,00008. Тобто коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи за лютий 1959 року становить 5.37500 (0.00043:0.00008). За березень 1959 р. коефіцієнт становить 5.6 (0.00050:0.00008=6.25, однак коефіцієнт обмежується 5.6). За період з березня 1959 р. по грудень 1961 р. місячний коефіцієнт 5.6. У ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що заробітна плата для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп=Зс*(Ск:К), де Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+Кз2+Кз3+…+Кзп). Сума коефіцієнтів заробітної плати за кожен місяць за період з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. становить 202.05119. Відповідно середньомісячний індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. становить 3.36752 (202.05119:60 місяців=3.3655198 з заокругленням до 5 знаків після коми). Управлінням ПФУ в Долинському районі при перерахунку його пенсії в 2004 році був визначений середньомісячний індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. в розмірі 3.36875, розмір якого неодноразово перевіряли працівники Головного управління ПФУ. Різниця між розрахованим відповідачем коефіцієнтом і розміром вирахуваного ним коефіцієнту зумовлена через різне заокруглення чисел після коми. Тому при розрахунку розміру його пенсії просить зобов'язати відповідача застосувати середньомісячний індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період його роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. в розмірі 3.36875, а дії Долинського оУПФ України Івано-Франківської області щодо відмови в застосуванні такого коефіцієнта та проведенні неправильних його розрахунків визнати протиправними.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 позов підтримали, зіславшись на вищевикладене, просили його задовольнити. Додатково позивач пояснив, що в 1993 році він вийшов на пільгову пенсію по Списку № 2, однак йому виплачували мінімальну пенсію, хоча він мав велику заробітну плату та стаж. На його звернення з метою перевірки правильності нарахування пенсії приїжджала комісія з Пенсійного фонду України, яка вказала на те, що його пенсія має бути значно вищою, а управління ПФУ в Долинському районі проводить нарахування її розміру не правильно, при цьому рекомендували для розрахунку пенсії взяти його заробітну плату за період роботи з 1959 по 1964 роки, оскільки в цей період високий коефіцієнт заробітної плати. У 2004 році він звернувся до управління ПФУ в Долинському районі з заявою про перерахунок пенсії, до якої долучив довідку про заробітну плату № 625 від 22.04.2004 р. Йому провели перерахунок пенсії, визначивши коефіцієнт заробітної плати за період його роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. в розмірі 3.36875. У зв'язку з встановленням надбавки, його пенсію щороку перераховували. В 2011 році працівники управління повідомили йому, що ними при проведенні перерахунку його пенсії як дитині війни було виявлено помилку, зроблену при перерахунку пенсії на підставі довідки № 625 від 22.04.2004 р., оскільки в ній суми вказані без врахування реформи 1961 р. У липні 2011 року перерахували його пенсію та зменшили її розмір за рахунок зменшення розміру індивідуального коефіцієнта. При цьому безпідставно вимагали повернення зайво виплаченої пенсії, у зв'язку з чим почалися численні судові процеси. Весь час працівники УПФ в Долинському районі ставилися до нього упереджено, зневажливо, не реагували на його запити, що змушувало його звертатися до вищестоячих органів та суду. Представники Пенсійного фонду на власний розсуд тлумачать постанову Кабінету Міністрів України № 1783 від 20.11.2003 р., навмисне занижуючи розмір коефіцієнта, який слід враховувати при обчисленні пенсії. Для визначення середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати слід враховувати грошові реформи 1961 р. та 1996 р. та ділити обидві суми (суму заробітку, зазначену в довідці, та показник середньомісячної заробітної плати) на 1000000, оскільки в постанові Кабінету Міністрів України № 1783 від 20.11.2003 р. показник середньомісячної заробітної плати вказаний без врахування грошової реформи 1961 р. Більше того, вказуючи на правомірність своїх дій, відповідач надає розрахунки коефіцієнтів заробітної плати за періоди з 01.01.1986 р. по 01.12.1990 р. та з 01.03.1991 р. по 01.02.1993 р., хоча вони не стосуються предмета спору. Розмір середньомісячного індивідуального коефіцієнта, який він просить застосувати при перерахунку пенсії, був предметом перевірки головного УПФ в області, який своїми відповідями підтвердив правильність його вирахування. Якщо правильно обчислити коефіцієнт за 1959-1964 роки, то його пенсія буде більша. Представник позивача також зазначив, що суд, згідно Концепції вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів, схваленої указом Президента України, має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи. Посилання віповідача на те, що суми заробітної плати в Додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 1783 від 20.11.2003 р. зазначені з врахуванням реформи 1961 р. нічим не підтверджені. Законодавчими актами чітко передбачено порядок розрахунку коефіцієнта, який враховується при призначенні пенсії, якими неухильно повинен керуватися відповідач, а не трактувати їх на свою користь.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Також пояснив, що в 2004 році ОСОБА_2 звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії, подавши довідку про заробітну плату № 365. Згідно поданої довідки був проведений перерахунок пенсії позивача. Однак 29.08.2011 року при проведенні перевірки на підставі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було встановлено, що суми, зазначені в довідці не відповідають постанові Кабінету Міністрів СРСР від 07.07.2002 р., оскільки підприємство видано довідку без заокруглення сум заробітної плати, а працівники Пенсійного фонду, проводячи розрахунки самостійно, допустилися помилки у перетвореннях сум на гривні, що потягло за собою безпідставне збільшення пенсії. 30.08.2011 р. підприємством було видано нову довідку № 474, яка відповідала вимогам законодавства та на підставі якої був проведений новий розрахунок індивідуального коефіцієнта заробітної плати. Оскільки в матеріалах пенсійної справи зберігається довідка від 22.04.1993 р., згідно якої коефіцієнт заробітної плати виходив більший, ніж з довідки № 474, тому з 01.07.2011 р. пенсійна виплата ОСОБА_2 перерахована відповідно до довідки б/н від 22.04.1993 р., виданої Прилуцьким управлінням бурових робіт. Індивідуальний коефіцієнт становив 2,29318. 01.04.2013 р. ОСОБА_2 звернувся за перерахунком від іншої заробітної плати, надавши при цьому довідку про заробітну плату від 25.03.2013 р. № 05/910, видану Прилуцьким УБР за період з 1986-1990 р.р. З 01.04.2013 р. перерахунок пенсії проведений, індивідуальний коефіцієнт визначений в розмірі 2.54722, який є значно вищим від того коефіцієнта, який виходить при розрахунку заробітної плати позивача за період його роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. Таким чином, дійсно їхніми працівниками при нарахуванні пенсії позивачу на підставі довідки № 365, яка видана підприємством з порушеннями, було допущену помилку, за що останні були покарані. Тому, при виявлені цієї помилки проведено новий розрахунок середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати і за період період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. він становив 1,64981, що призвело до зменшення пенсії. Даний розрахунок проведений відповідно до постанови КМ України №1002 від 26.08.96 р. та постанови Ради Міністрів СРСР від 04.05.60 р. З метою покращення становища позивача було взято для розрахунку пенсії інший період роботи, який був найбільш вигідний для ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, повно та всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, матеріали пенсійної справи позивача та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно вимог ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

З оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи ОСОБА_2 суд встановив, що останньому з 02.01.1993 р. призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» при страховому стажі 35 років 01 місяць 14 днів. При призначенні пенсії розмір заробітної плати взятий за період з 01.03.1991 року по 28.02.1993 року відповідно до довідки від 22.04.1993 р., виданої Прилуцьким управлінням бурових робіт. Коефіцієнт заробітної плати за період з 1991 по 1993 складав 2.29318 (т. 2 а.с. 122, 204, 205). На даний час розрахунок пенсії ОСОБА_2 здійснюється згідно його заяви про перерахунок пенсії на підставі довідки 05/910 від 25.03.2013 р. за період роботи з 1986 по 1990 роки. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складає 2.54722 (т. 2 а.с. 121, 214-215, 216).

Натомість позивач вказує на те, що його пенсія повинна бути вирахувана із заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. із застосуванням середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати 3.36875, який йому було визначено при перерахунку пенсії в 2004 році та неодноразово перевірено працівниками Головного управління ПФУ, однак потім його розмір незаконно зменшено до 1.64981.

Згідно даних матеріалів пенсійної справи, 30 березня 2004 р. ОСОБА_2 звертався до УПФ України в Долинському районі з заявою про перерахунок пенсії згідно довідки № 625 від 22.04.2004 р., виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт ВАТ «Укрнафта», за періоди роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. (т. 1 а.с. 12), на підставі якої йому було проведено перерахунок пенсії та визначено індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії 3.36875 (т. 2 а.с. 123-124, 207).

Однак, як вказав в судовому засіданні представник відповідача, під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 як дитині війни та при проведенні перевірки його пенсійної справи працівниками УПФ України в Долинському районі виявлено помилку при видачі 22.04.2004 р. Прикарпатським УБР довідки про заробітну плату № 625, оскільки щомісячні суми заробітної плати були зазначені в ній без застосування грошової реформи 1961 р., що призвело до безпідставного завищення індивідуального коефіцієнта заробітної плати, який становив 3.36875, та відповідно до завищення розміру пенсії. Вказане підтверджується відповідями УПФ в Долинському районі № 4555/К-13 від 10.07.2011 р. (т. 1 а.с. 8), Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області № 1520/К-15 від 07.09.2011 р. (т. 1 а.с. 13) та № 47/К-15 від 03.02.2014 р. (т. 2 а.с. 114-116), Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 697/К-1 від 02.02.2016 р. (т. 2 а.с. 267).

Як вбачається з довідки № 625 від 22.04.2004 р., виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт ВАТ «Укрнафта», заробіток за періоди роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. вказаний, зокрема, за лютий 1959 р. - 425,26, березень 1959 р. 498,16, …, січень 1964 р. - 181,44 (т. 1 а.с. 12, 299, т. 2 а.с. 208). Згідно копії акту зустрічної перевірки правильності та повноти відображення заробітної плати ОСОБА_2 від 29.08.2011 р. при перевірці відомостей нарахування заробітної плати за період з 1959 р. по 1964 р. розбіжностей з довідкою № 625 від 22.04.2004 р., виданої ОСОБА_2, не виявлено. У відомостях зазначено, що розрахунок заробітної плати проводився в рублях (т. 1 а.с. 252-253, т. 2 а.с. 127-128).

Однак, при перегляді пенсійної справи ОСОБА_2 спеціалістами управління ПФУ в Долинському районі виявлено порушення вимог закону при видачі підприємством довідки про заробітну плату № 625 від 22.04.2004 р., оскільки щомісячні суми заробітної плати зазначені без застосування грошової реформи в 1961 р. (1:10). Даний факт призвів до безпідставного завищення індивідуального коефіцієнта заробітної плати, який становив 3.36875, та відповідно розміру пенсії, про що було повідомлено позивача листами № 4555/К-13 від 10.07.2011 р. та № 1520/К-15 від 07.09.2011 р. (т. 1 а.с. 8, 13).

Внаслідок неправильно відображення підприємством у довідці сум заробітної плати та помилкових розрахунків працівниками Пенсійного фонду при переведенні цих сум позивачу була виплачена пенсія у більшому розміру, однак, оскільки зловживань з боку пенсіонера не було встановлено, суди різних інстанцій підстав для стягнення з ОСОБА_2 надміру виплаченої пенсії не встановили (т. 1 а.с. 217-229, т. 2 а.с. 10-21, 29-51), тому управління ПФУ в Долинському районі повідомило позивача про списання переплати (т. 2 а.с. 52).

На підтвердження правильності обчислення коефіцієнта 3.36875 та наявності підстав для його застосування при обчисленні пенсії ОСОБА_2 долучає до матеріалів справи відповіді Головного УПФ України в Івано-Франківській області № 535/К-15 від 12.10.2006 р. з долученою роздруківкою заробітної плати та розрахунками (т. 1 а.с. 50, 52-53, 63-64, 210-212, 239-242, т. 2 а.с. 108-111) та № 72/К-4 від 29.01.2010 р. (т. 1 а.с. 54, 213). Однак, суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не долучені запити, з приводу яких давалися відповіді, що не дає можливості встановити чи було предметом окремого дослідження правильність розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати.

Більше того, вказані відповіді та розрахунки, додані до них, свідчать про те, що розмір пенсійної виплати та відповідно й індивідуального коефіцієнта заробітної плати вираховувалися на підставі даних з довідки № 625, яка містила суми заробітної плати без врахування грошової реформи 1961 р. Так, розмір заробітної плати, зокрема, за лютий 1959 р. вказаний в згаданій довідці в сумі 425,26, у вищевказаному розрахунку заробіток, який враховується для нарахування пенсії, за лютий 1959 р. складає 0.00425, що свідчить про те, що сума визначена, шляхом її ділення на 100000, тобто врахована тільки грошова реформа 1996 р.

В 1961 році відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР № 470 «Про зміну масштабу цін і заміну грошей» від 04.05.1960 р. була проведена грошова реформа у співвідношенні 10 рублів старого зразка на 1 рубль зразка 1961 року.

Указами Президента України № 549/92 "Про реформу грошової системи України" від 07.07.1992 року та № 762/96 "Про грошову реформу в Україні" від 25.08.1996 року було врегульовано порядок обміну рублевої готівки на український карбованець у співвідношенні 1 до 1, та обмін українського карбованця на гривні за курсом 100000 карбованців за 1 гривню.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1002 «Про переоцінку товарів (робіт, послуг) та механізм контролю за переглядом цін та формування вартісних показників в умовах грошової реформи» від 26.08.1996 року передбачено, що у довідках про заробітну плату для обчислення пенсії, які надаються підприємствами, установами, організаціями і які містять відомості про заробітну плату за період до 01 вересня 1961 року і після цієї дати, розмір заробітку до 01 вересня 1996 року перераховуються в гривні у співвідношенні 1:100000. В цих довідках обов'язково повинно бути зазначено, що заробіток перераховано з інших грошових одиниць.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" від 20.11.2003 року під час перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для визначення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначені державним комітетом статистики показники за період з 1958 року по 2002 рік згідно з додатками 1 і 2.

В Додатку № 1 до даної Постанови вказано, що середньомісячна заробітна плата робітників у 1959 р. складала 77,7, в 1960 р. 78,3, 1961 р. 81,3, в 1962 р. 84,2, в 1963 р. 85,4, в 1964 р. 87,6.

Оскільки органом Пенсійного фонду в довідці № 625 від 22.04.2004 р. виявлені порушення при зазначенні сум заробітної плати без врахування вищевказаних нормативних актів, тому 30.08.2011 р. Прикарпатським управлінням бурових робіт була видана довідка № 474 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_2 за період з 01.02.1959 р. по 31.12.1964 р., в якій суми отримуваної ним заробітної плати були відображені наступним чином: заробітна плата за лютий 1959 р. - 0,00043, березень 1959 р. - 0,00050, ..., грудень 1964 р. - 0,00171 (т. 2 а.с. 213). Враховуючи вищевказане, встановлено, що дана довідка була видана з врахуванням двох грошових реформ, а суми, зазначені в ній, є співмірними з показниками середньої середньої плати по Україні за вказаний період.

Провівши розрахунок заробітку за період з 01.02.1959 р. по 31.12.1964 р. на підставі даних, вказаних у довідці про заробітну плату № 474, відповідач визначив індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії ОСОБА_2 в розмірі 1.64981 (т. 1 а.с. 104-105, 106-107), однак з вказаним коефіцієнтом позивач не погоджується.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є начальником відділу з питань призначення, перерахунку пенсій Долинського обєднаного управління ПФУ Івано-Франківської області, пояснила, що ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачена формула для розрахунку коефіцієнта заробітної плати. Для його розрахунку береться середня заробітна плата працівника, яка ділиться на середню заробітну плату згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про переоцінку товарів (робіт, послуг) та механізм контролю за переглядом цін та формування вартісних показників в умовах грошової реформи» від 26.08.1996 року № 1002, в якій вже врахована грошова реформа 1961 р. Тобто, якщо відбулася грошова реформа, то інша (наступна) реформа проводиться з врахуванням проведених реформ. В поданій позивачем довідці № 625 суми заробітної плати були зазначені такі як і в особових рахунках, а повинні зазначатися з врахуванням реформи 1961 року. При перерахунку ОСОБА_2 в 2004 році пенсії вказані в довідці № 625 суми працівники управління самостійно перевели у гривні, враховуючи тільки грошову реформу 1996 року. При цьому як суми заробітних плат, так і показник середньомісячної заробітної плати були поділені на 100000. Середня заробітна плата по Україні береться з постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року № 1783, в якій середня заробітна плата за 1959 р. з врахуванням грошової реформи 1961 р. складала 77,7. Оскільки вказана сума зазначена в рублях (у додатку № 2 до постанови суми вказані у карбованцях та гривнях, а їм передували рублі), тому її треба ділити на 100000. При перевірці пенсійної справи ОСОБА_2 в 2011 році було виявлено, що дані в довідці № 625 зазначені без врахування грошової реформи 1961 року. Було витребувано нову довідку № 474, в якій заробітна плата була переведена у гривні з врахуванням двох грошових реформ. Працівники управління вносять наявні у них дані з долучених довідок підприємств про заробітну плату та не можуть втручатися (корегувати) вказані в них суми, а спеціальна автоматична програма вираховує індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Оскільки у 2004 році були введені неправильні суми (довідка видана без врахування грошової реформи 1961 року, а працівники управління при переведенні сум застосували тільки реформу 1996 року), тому і коефіцієнт в розмірі 3.36875 нарахований неправильно, а, відповідно, він не може бути застосований при розрахунку пенсії.

Пояснення свідка узгоджуються з відповідями головного управління ПФУ в Івано-Франківській області № 47/К-15 від 03.02.2014 р. (т. 2 а.с. 114-116) та Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 697/К-1 від 02.02.2016 р. (т. 2 а.с. 267) за результатами розгляду заяв про правильність нарахування коефіцінта заробітної плати за період роботи ОСОБА_2 з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який враховується при обчисленні пенсії. Як вбачається з їх змісту, обчислювати розмір пенсії на підставі довідки про заробітну плату за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. є недоцільним, оскільки коефіцієнт заробітної плати за цей період (1,64981) є значно нищим, ніж за інші періоди, що взяті для розрахунку пенсії. Також зазначено, що у постанові Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 р. № 1783 суми зазначено до 1996 р. у карбованцях, а після 1996 року - в гривнях. Як заробітна плата, так і показники середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії враховані у гривнях, тобто з урахуванням грошової реформи 1996 р. та постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 р. № 1783, отже, твердження щодо врахування показників середньомісячної заробітної плати без застосування грошової реформи не відповідають дійсності. Суми заробітної плати в довідці від 22.04.2004 р. № 625 за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р зазначені без врахування грошової реформи 1961 р. У разі приведення сум у співвідношення 10:1 коефіцієнт заробітної плати складе 1.64981, отже, обчислювати пенсію з врахуванням заробітної плати, визначеної за вказаний вище період роботи, недоцільно. Тобто, як Головне УПФ України в Івано-Франківській області, так і Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України підтвердили правильність разрахунку середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який враховується при обчисленні пенсії в розмірі 1,64981, та наявність помилки через неправильнсть переведення сум заробітної плати позивача при розрахунку, за яким вказаний коефіцієнт було вирахувано в розмірі 3,36875.

На виконання вимог суду (т. 2 а.с. 161) відповідачем був наданий розрахунок середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який вирахуваний в розмірі 1.64981 (т. 2 а.с. 165-169). Суд звертає увагу на те, що в даному розрахунку сума заробітної плати позивача зазначена з урахуванням двох грошових реформ, оскільки, зокрема, за лютий 1959 р. її розмір складає 0,00043, що відповідає даним, відображеним у довідці № 474. Натомість при розрахунку коефіцієнта, який просить взяти до уваги позивач, розмір його заробітної плати визначений з врахуванням тільки однієї грошової реформи та складає, зокрема, за лютий 1959 р - 0,004368 (т.1 а.с. 50).

Позивач до матеріалів справи долучає свої розрахунки середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., які не тільки різняться між собою (т. 2 а.с. 69-78, 174-178), а й відрізняються від розміру того коефіцієнта, який він просить врахувати при перерахунку його пенсії. Однак, суд зазначає, що функція з проведення відповідних розрахунків при перерахунку пенсії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України, які повинні при виконанні своїх обов'язків неухильно дотримуватися вимог законодавства, зокрема, і щодо визначення середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати, тому він не вправі визначати коефіцієнти розрахунків, оскільки судом фактично буде підмінено функцію Долинського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області.

Як зазначив представник відповідача, враховуючи те, що коефіцієнт за періоди роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р. становив тільки 1.64981, коефіцієнт у розмірі 3.36875 визначений неправильно у зв'язку з видачою довідки з місця роботи позивача, яка не відповідала встановленим вимогам, та помилки працівників УПФ в Долинському районі, що було виявлено та вказані порушення усунуті, тому представники управління для якнайкращого забезпечення пенсіонера при визначенні розміру його пенсії взяли до уваги періоди роботи з 01.03.1991 р. по 28.03.1993 р., при яких коефіцієнт заробітної плати був більш вигідний для отримувача пенсії, свідченням чого є розпорядження 125971 від 15.06.2011 р. (т. 1 а.с. 49) та відповіді № 4555/К-13 від 10.07.2011 р., № 1520/К-15 від 07.09.2011 р., № 2130/К-4 від 01.12.2011 р., № К-39 від 24.02.2012 та № 697/К-1 від 02.02.2016 р. (т. 1 а.с. 8, 13, 14-15, 204, 260-261, 267, т. 2 а.с. 112).

На даний час розрахунок пенсії ОСОБА_2 здійснюється на підставі довідки 05/910 від 25.03.2013 р. за період роботи з 1986 по 1990 роки, оскільки за цей період був визначений індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2.54722, який є найкращим для пенсіонера враховуючи розміри коефіцієнтів, визначених раніше.

Таким чином, враховуючи те, що середньомісячний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 3.36875 був вирахуваний на підставі довідки № 625 від 22.04.2004 р., яка була заповнена з порушенням вимог законодавства, відповідач, обчислюючи пенсію ОСОБА_2 згідно вказаної довідки про заробітну плату, визнав, що при обчисленні пенсії була допущена помилка, однак на даний час він дійшов вірного висновку про недоцільність перерахунку пенсії позивача з урахуванням періоду роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії, так як індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача після переведення сум заробітної плати з урахуванням грошових реформ 1961 року та 1996 року став менше ніж коефіцієнт, з якого обчислена пенсія позивача у відповідності до приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому підстав для визнання дій Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії за віком із застосуванням середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який враховується при обчисленні пенсії, в розмірі 3.36875 з 01.07.2011 р. та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який враховується при обчисленні пенсії, в розмірі 3.36875 з 01.07.2011 р. немає, а відповідно в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постанови Ради Міністрів СРСР № 470 "Про зміну масштабу цін і заміну грошей" від 04.05.1960 р., постанови Кабінету Міністрів України № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" від 20.11.2003 року, постанови Кабінету Міністрів України № 1002 "Про переоцінку товарів (робіт, послуг) та механізм контролю за переглядом цін та формування вартісних показників в умовах грошової реформи» від 26.08.1996 року, указу Президента України № 549/92 "Про реформу грошової системи України" від 07.07.1992 року, указу Президента України № 762/96 "Про грошову реформу в Україні" від 25.08.1996 року, керуючись ст.ст. ст. 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньомісячного індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період роботи з 01.02.1959 р. по 31.01.1964 р., який враховується при обчисленні пенсії в розмірі 3,36875, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя:

Постанова складена в повному обсязі: 26 квітня 2017 року.