Справа № 2-а-2367/09/1570
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 р.Справа № 2-а-2367/09/1570

Категорія:2.16Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Гупаловій Н.П.,

за участю: особи, які беруть участь у справі у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2009 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року фізична особа - підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про скасування акту №000841 від 12 листопада 2008 року, припису №508 від 14 листопада 2008 року, претензії №13-3545 від 20 листопада 2008 року та рішення №637 від 20 листопада 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач є фізичною особою-підприємцем і не є суб'єктом відповідальності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2009 року у задоволені позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Статтею 4 Закону України "Про ціни і ціноутворення" №507 від 03 грудня 1990 року (у редакції чинної на час виникнення спірних правовідношень) Кабінету Міністрів України надані повноваження в галузі ціноутворення, а саме визначати перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи, на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій; та повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Пунктом 12 додатка до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 pоку № 1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)" до повноважень обласних державних адміністрацій віднесено встановлення граничного рівня рентабельності виробництва борошна пшеничного вищого, першого і другого сорту, борошна житнього обдирного, хліба і хлібобулочних виробів із борошна пшеничного вищого, першого і другого сорту, із суміші борошна пшеничного вищого, першого і другого сорту та житнього обдирного, а також хліб і хлібобулочні вироби для діабетиків.

Одеською обласною державною адміністрацією було прийняте розпорядження №940/а-2007 від 21 грудня 2007 року, яким для суб'єктів господарської діяльності всіх форм власності встановлено, що граничний норматив рентабельності виробництва хліба із борошна пшеничного вищого, першого і другого сорту, із суміші борошна пшеничного вищого, першого і другого сорту та житнього обдирного, а також хліба і хлібобулочних виробів для діабетиків в розмірі 3 відсотки.

Як встановлено судом першої інстанції - позивач зареєстрований у Татарбунарській районній державній адміністрації Одеської області як фізична особа - підприємець та є виробником хліба та хлібобулочних виробів.

Посадовими особами Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області 12 листопада 2008 року була здійснена планова перевірка позивача щодо правильності формування та застосування цін, що підлягають державному регулюванню.

За результатами проведеної перевірки було складено акт № 000841 від 12 листопада 2008 року, якім встановлено, що під час формування оптово-відпускних цін на хліб "Обідній" "Дарницький" в планових калькуляціях собівартості продукції були завищені витрати та те що в період з лютого по серпень 2008 року відповідач реалізовував хліб "Обідній" із застосуванням рентабельності в розмірі з 16,1 до 20,6 відсотків й хліб "Дарницький" із застосуванням рентабельності в розмірі від 3,9 до 7,2 відсотка.

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено припис №508 від 14 листопада 2008 року з вимогою про усунення порушення у формуванні оптово-випускних цін на хліб.

20 листопада 2008 року до позивача було прийнято рішення №673 від 20 листопада 2008 року про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у вигляді вилучення в дохід державного бюджету 20 292,54 грн. необґрунтовано отриманої виручки та стягнення штрафу в сумі 40 585,08 грн. за порушення розпорядження Одеської обласної державної адміністрації №940/а-2007 від 21 грудня 2007 року.

Підставою для звернення до суду, позивач зазначив відсутність у відповідача права застосовувати до фізичних осіб підприємців фінансових санкції. Порушення встановлені актом перевірки позивачем не заперечується, до того ж підписано без зауважень.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірних дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення" державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 14 того ж Закону вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в дохід відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Відповідно до Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних санкцій) органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України і Міністерства фінансів України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2001 року за № 1047/6238, цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Закону України "Про ціни і ціноутворення", постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819 та інших законодавчих актів, які визначають порядок формування, установлення та застосування цін (тарифів) і встановлюють відповідальність за його порушення (пп. 1.1).

Дія цієї Інструкції поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, а також підприємства, установи та організації, незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і підпорядкованості (далі - суб'єкти господарювання) (пп. 1.2).

Відповідно до Закону України "Про ціни і ціноутворення" необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню і зараховується в дохід відповідного бюджету із застосуванням штрафу у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки за належністю (пп. 1.3).

Підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пп. 1.4 Інструкції порушеннями порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є, крім інших:

нарахування непередбачених законодавством націнок до цін і тарифів, що регулюються;

застосування вільних цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) за умови запровадження для них режиму державного регулювання;

застосування цін (тарифів) суб'єктами господарювання за види послуг (робіт), які не передбачені визначеними нормативно-правовими актами, що встановлюють для них відповідні переліки платних послуг;

застосування цін і тарифів з порушенням інших запроваджених методів регулювання.

Підставою для застосування фінансових (штрафних) санкцій є порушення суб'єктами господарювання вимог спеціальних норм законодавства з питань ціноутворення, якими запроваджено регулювання цін (тарифів), зокрема формування, установлення та застосування цін (тарифів), нижчих від установлених мінімальних (пп. 1.5).

Наведені норми права регулюють та підтверджують повноваження відповідача щодо контролю за дотриманням позивачем законодавства про ціни та ціноутворення та щодо підстав для прийняття оспорюваного рішення.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів надходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: