Справа № 826/4197/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2017 року № 826/4197/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Держгеокадастру у Київській області
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що накази № 10-10600/38-15-СГ від 23.12.2015 та № 10-10601/38-15-СГ від 23.12.2015 прийняті відповідачем за відсутності на те правових підстав, оскільки документи на які міститься посилання в зазначених наказах, як на підстави для їх видання не є нормативно - правовими актами, які уповноважують відповідача скасовувати накази про передачу в оренду земельних ділянок державної власності для ведення фермерського господарства, а є внутрішніми документами відповідача та не можуть регулювати земельні відносини.

Позивач у судове засідання не прибув, через канцелярію суду повід заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що жодних застережень щодо неможливості визнання такими, що тратили чинність суб'єктами владних повноважень своїх актів чинним законодавством не передбачено. також відповідач посилався на положення статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

03.11.2014 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області видано накази №10-9123/15-14-сг від 03.11.2014 та №10-9124/15-14-сг від 03.11.2014 "Про затвердження документації зі землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" яким затверджено два документи - "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_1 на території Македонської сільської ради Миронівського району Київської області".

23.12.2015 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 24 від 03.03.2015, рішення колегії Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.08.2015 та враховуючи службову записку № 271/47-15-7777.3 від 24.12.2015 видано накази № 10-10600/38-15-СГ та № 10-10601/38-15-СГ, якими визнано такими, що втратили чинність накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області Про затвердження документації зі землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" № 10-9123/15-14-сг від 03.11.2014 та № 10-9124/15-14-сг від 03.11.2014

ОСОБА_1 не погоджуючись з наказами № 10-10600/38-15-СГ від 23.12.2015 та № 10-10601/38-15-СГ від 23.12.2015 та вважаючи їх такими, що підлягають скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною третьою статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Відповідно до частини шостої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною десятою статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Отже, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності громадянам, у тому числі прийняття рішень щодо затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування за аналогічного порядку визначеного статтею 123 Земельного кодексу України.

В пункті 5 рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 зазначено наступне: "Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.".

Статтею 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що Конституційний Суд України відкриває нове провадження у справі при виявленні нових обставин по справі, що не були предметом його розгляду, але які існували на час розгляду і прийняття рішення або дачі висновку в справі.

Відповідно до статті 1512 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов'язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Наказами №10-10600/38-15-СГ від 23.12.2015 та №10-10601/38-15-СГ від 23.12.2015 відповідачем було скасовано власні накази № 10-9123/15-14-сг від 03.11.2014 та № 10-9124/15-14-сг від 03.11.2014 "Про затвердження документації зі землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", тобто рішення відповідно до яких виникли правовідносини з позивачем пов'язані з реалізацією права позивача на отримання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства та які за своїм змістом є актами одноразового застосування, які вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а саме, затвердженням "Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_1 на території Македонської сільської ради Миронівського району Київської області" та наданням в оренду земельної ділянки.

Факт реалізації наказів № 10-9123/15-14-сг від 03.11.2014 та № 10-9124/15-14-сг від 03.11.2014 сторонами не заперечується.

З огляду на викладене, враховуючи позицію викладену Конституційним Судом України в рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009 суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас суд звертає увагу на те, що в даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача буде скасування наказів №10-10600/38-15-СГ від 23.12.2015 та №10-10601/38-15-СГ від 23.12.2015, а не зобов'язання відповідача скасувати вказані накази, з огляду на що суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо зобов'язання відповідача скасувати оскаржувані накази підлягає задоволенню саме шляхом скасування судом відповідних наказів.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо видачі наказів №10-10600/38-15-СГ від 23.12.2015 "Про втрату чинності наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області" та №10-10601/38-15-СГ від 23.12.2015 "Про втрату чинності наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області".

3 Скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо видачі наказів №10-10600/38-15-СГ від 23.12.2015 "Про втрату чинності наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області" та №10-10601/38-15-СГ від 23.12.2015 "Про втрату чинності наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області".

4.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, ) на користь ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов