Справа № 755/4978/17
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4978/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Виниченко Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з адміністративним позовом у якому просить визнати неправомірною відмову Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 10 років, на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 20.10.2016 року та провести відповідні виплати.
Вимоги мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та має загальний стаж 16 років 11 місяців 24 дні.
20.10.2016 р. він звернувся до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р., надавши всі наявні документи на підтвердження його безпосередньої участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
Листом Управління №1319/15 від 13.02.2017 року відмовило йому у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з посиланням на те, що з наданих документів відсутнє відображення факту виїзду в зону відчуження та населених пунктів і не надані первинні документи, які підтверджують факт роботи в зоні ЧАЕС.
Вказане рішення відповідача позивач вважає незаконним та таким, що порушує його право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.
Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення з проханням відмовити у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю оригіналу довідки ф-122 про роботу позивача в зоні відчуження та відсутністю відомостей в наданій архівній довідці про те, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку скороченого провадження за наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно частини третьої ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .
Як убачається з військового білета серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 06 червня 1986 року по 27 червня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 10-12).
Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 06.06.1986року (наказ №24) по 27.06.1986 року (наказ №45) (а.с. 8).
Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву міністерства оборони України, архівна довідка за №179/1/8122 від 25.08.2016 року про підтвердження участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі в/ч НОМЕР_2 за період з 06.06.1986 року (наказ №24) по 27.06.1986 року (наказ №45) відповідає достовірності документів в/ч НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в архіві (а.с. 9).
05.12.1992 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2) Серії НОМЕР_3 (а.с. 7).
18.10.2016 року ОСОБА_1 видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2) Серії НОМЕР_4 (а.с. 6).
Як убачається з матеріалів справи, 20.10.2016 року позивач звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно Листа Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.02.2017 року № 1319/15, повідомлено про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки перебування в зоні відчуження не підтверджено документами згідно вимог чинного законодавства (а.с. 15).
Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до положень статті 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості відпрацьованих днів.
Згідно статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пенсію із зниженням пенсійного віку на 10 років.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
У листі Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.02.2017 року зазначено про те, що загальний страховий стаж ОСОБА_2 складає 16 років 11 місяців 24 дні (а.с. 15).
Згідно з пп. 5 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач посилається на те, що позивач не надав оригінал довідки ф-112 про роботу у зоні відчуження із зазначенням населеного пункту, а пред`явлена архівна довідка №179/1/8122 від 25.08.2016 року не відображає дні виїзду та населені пункти Чорнобильської зони.
На підтвердження заявлених вимог позивачем також надана картка обліку доз радіоактивного опромінювання, видана на ім`я ОСОБА_1 із записом такого опромінювання з 06.06.1986 року по 27.06.1986 року (а.с. 12-14).
Отже, за викладених обставин у матеріалах справи наявні документи на підтвердження факту роботи позивача у зоні відчуження у період з 06.06.1986 р. по 27.06.1986 р. по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.
Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо неправомірності відмови відповідача у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки ОСОБА_1 надано докази, які підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 06.06.1986р. по 27.06.1986р., які є достатніми для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до положень вказаного закону з 20.10.2016 р.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави, оскільки згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. 46 Конституції України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 1832, 254, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати неправомірною відмову Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначені пенсії ОСОБА_1 із зменшенням пенсійного віку.
Зобов`язати Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 10 років, на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 20 жовтня 2016 року та провести відповідні виплати.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя