Справа № 10796/10/2070
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 жовтня 2010 р. № 2-а- 10796/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

при секретарі судового засідання - Бурхан А.С.,

за участю представників сторін :

представника позивача- Волкової А.Б.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС"
до Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "Наукова - виробнича фірма "ТКС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з урахуванням уточнених позовних вимог, у якому просив: визнати недійсним податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2 № /0 від 20.08.2010 року про визначення податкового зобов"язання з ПДВ у сумі 170 грн.; визнати протиправними дії ДПІ у Київському районі м. Харкова щодо неприйняття до обліку та невизнання як податкової звітності декларацій з податку на додану вартість за травень, червень 2010р. Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС"; зобов"язати ДПІ у Київському районі м. Харкова прийняти податкові декларації Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС" з податку на додану вартість за травень, червень 2010 року та відобразити дані зазначені в податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень, червень 2010 року в обліковій картці Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС".

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що спірні податкові декларації містять всі реквізити, перелічені в абз.5 п.п 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, підписані відповідними посадовими особами та скріплені печаткою платника податків. З цих же підстав позивач просить визнати недійсним податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2 № /0 від 20.08.2010 року про визначення податкового зобов"язання з ПДВ у сумі 170 грн.

Представником відповідача в ході судового розгляду справи, були надані заперечення проти позову, в яких зазначено, що відповідач з позовними вимогами Приватого підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС" не згоден, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та компютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом ДПА України від 31.12.2008 року № 827, прийняте колегіальне рішення присвоїти статус деклараціям по ПДВ за травень, червень 2010 року Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС" "не визнано як податкова звітність.

Представник позивача Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС" в судове засідання зявилася, позов просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2 в судове засідання зявилася, просила відмовити в задоволені позову з підстав, що зазначені в запереченнях до адміністративного позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Приватне підприємство "Наукова - виробнича фірма "ТКС" зареєстровано виконавчим комітетом Харківської міської ради 27.12.2006р. за № 0032069. Державна реєстрація ПП "Наукова - виробнича фірма "ТКС" проведена за адресою: 61024, АДРЕСА_1.

14 липня 2010 року ПП "Наукова - виробнича фірма "ТКС" до ДПІ у Київському районі м. Харкова була направлена рекомендованим листом податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2010 р. з додатками та даними у електроному вигляді на оптичному носії.

19.07.2010 р. на ім"я керівника ПП "Наукова - виробнича фірма "ТКС" відповідачем було направлено повідомлення про невизнання податкової декларацій за червень 2010р. з додатками 1 та 5, які надійшли поштовим відправленням 14.07.2010р. як податкової звітності, згідно п.п.4.5 п.4 "Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України", затвердженим наказом ДПАУ № 827 від 31.12.2008 р., із змінами внесеними наказом ДПАУ від 08.07.2010 р. № 493, порядку заповнення податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПАУ від 30.05.97 р. № 166 (у редакції наказу ДПАУ від 17.03.08 р. № 159) із змінами внесеними наказом ДПАУ від 30.05.2010 р. № 313.

Позивачу запропоновано надати податкову декларацію з ПДВ за червень 2010 р., з наявністю обов'язкових реквізитів: прочерки у зазначеннях показників що не заповнюються через відсутність інформації, з наявністю реєстру отриманих та виданих податкових накладних в електронному вигляді.

20.07.2010 року позивачем було подано особисто до ДПІ у Київському районі м.Харкова податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2010р. з додатками 1 та 5, та податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2010 р. з додатком 5.

23 липня 2010 року на ім"я керівника ПП "Наукова - виробнича фірма "ТКС" знов надійшов лист № 15400/10/28-317 від 20.07.2010 р., підписаний заступником начальника ДПІ у Київському районі міста ОСОБА_2 Єфремовим, у якому було повідомлено що податкові декларації з податку на додану вартість за травень 2010 р., червень 2010 р., які зареєстровані в базі податкової звітності 20.07.2010 р. № 75765, № 75687, прийняті зі статусом «не визнано, як податкова декларація», згідно п. 7.2.8 п. 7.2. статті 7 Закону «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР із змінами внесеними Законом України від 20.05.2010 р. № 2275- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», п. 4.5 п. 4 «Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України», затвердженим наказом ДПАУ № 827 від 31.12.2008 р., із змінами внесеними наказом ДПАУ від 08.072010 р. № 493, порядку внесеними наказом ДПАУ від 30.05.2010 р. № 313.

Позивачу знов було запропоновано надати податкові декларації з податку на додану вартість за травень 2010 р., червень 2010 р. з наявністю обов'язкових реквізитів (згідно листа): прочерки у зазначеннях показників з наявністю реєстру отриманих та виданих накладних в електронному вигляді.

До декларації з податку на додану вартість за травень 2010 р. не потрібно додавати реєстр отриманих та виданих накладних в електронному вигляді, оскільки норма закону (п. 7.2.8 п. 7.2. статті 7 Закону «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР із змінами внесеними Законом України від 20.05.2010 р. № 2275-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») не розповсюджується на вищевказаний податковий період.

Податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2010 р.. Додаток 1 до декларації з податку на додану вартість за червень 2010 р.. Додаток 5 до декларації з податку на додану вартість за червень 2010 р. було подано в паперовому вигляді та з електронними копіями на оптичному носії.

За результатами перевірки відображеними у акті № 4929/15-208/34757183 від 18.08.2010 Державною податковою інспекцією у Київському районі міста ОСОБА_2 було винесено податкове повідомлення - рішення № /0 від 20.08.2010 року про визначення податкового зобов"язання з ПДВ у сумі 170 грн.

Суд зазначає, що у відповідності до п. п. 4.1.4. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, суд робить висновок про те, що ПП "Наукова - виробнича фірма "ТКС" було дотримано встановлений Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» порядок, щодо строку подання податкової декларації з податку на додану вартість.

Повноваження податкових органів визначені Законом України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року за №509-ХІІ з наступними змінами та доповненнями (надалі Закон України №509-ХІІ), ст. 10 визначено функції державних податкових інспекції у тому числі щодо забезпечення обліку платників податків, інших платежів, правильність обчислення і своєчасність надходження податків, платежів.

Підпунктом 4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України №2181-111 на контролюючий орган покладений обов'язок щодо прийняття податкових декларацій.

Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції стосовно інших суб'єктів у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до п. 1.11 ст. 1 Закону України №2181 -III податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків до контролюючою органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Суд зазначає, що відповідно до приписів п.3.4 Порядку заповнення та подання декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.1997 р. № 166 із змінами та доповненнями, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в декларації. Дані, наведені в декларації, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника, достовірність даних підтверджується: підписами відповідальних посадових осіб (керівника, головного бухгалтера) та печаткою.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, у складі декларації повинні подаватися всі необхідні додатки до декларації, подання яких передбачено цим Порядком, у тому числі розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої)/(переробного підприємства)/(спеціальної)). Розшифровки подаються: на паперових носіях з копією, за бажанням платника, на магнітних носіях; або в електронному вигляді у форматі, затвердженому ДПА України, за допомогою телекомунікаційних мереж загального користування з використанням надійних засобів електронного цифрового підпису, що повинно бути підтверджено сертифікатом відповідності або позитивним висновком за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, одержаним на ці засоби від Адміністрації Держспецзв'язку, та наявності посилених сертифікатів відкритих ключів, отриманих згідно із законодавством.

Окрім того, при вирішенні спору суд бере до уваги, що відповідно до п.п.7.2.8. п. 7.2 ст. Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, що діє з 01.07.2010р.), платники податку подають органу державної податкової служби на безоплатній основі разом з податковою декларацією за відповідний звітний період копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді. Відповідно до пункту 3.1 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість декларація до органів податкової служби може бути подана: на паперових носіях; на магнітних носіях з роздрукованими копіями файлів; засобами електронної пошти Е-mаіl; поштовими відправленнями.

Як встановлено судом, позивач подав декларації за травень, червень 2010 року зі всіма необхідними додатками в паперовому вигляді та з електронними копіями на оптичному носії.

ПП "Наукова - виробнича фірма "ТКС" керуючись нормами п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-111 із змінами та доповненнями, своєчасно направило кур'єрською службою до ДПІ у Київському районі м.Харкова податкові декларації з податку на додану вартість за травень та червень 2010 р. зі всіма необхідними додатками в паперовому вигляді та з електронними копіями на оптичному носії.

Щодо посилання в своїх запереченнях ДПІ у Київському районі м. Харкова на п. 4.5 Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом Державної податкової адміністрації від 31 грудня 2008 року № 827, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою Методичні рекомендації носять рекомендаційний, роз'яснювальний характер і, відповідно, не можуть містити норм права, тим більше змінювати або доповнювати положення діючих Законів України з питань оподаткування. Проте, пунктом 4.5 глави 4 Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України розширено визначений абзацом п'ятим підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" перелік підстав для невизнання податкової звітності, чим фактично встановлено нову правову норму, що зачіпає права, свободи й законні інтереси платників податків. Вказані Методичні рекомендації не проходили державної реєстрації у Міністерстві юстиції України відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731.

При цьому, згідно з пунктом 15 зазначеного Положення, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані. При направленні на виконання та опублікуванні нормативно-правового акта посилання на дату і номер державної реєстрації акта є обов'язковим.

З огляду на зазначене, податковий орган не може покласти в обґрунтування своїх дій умови невизнання податковою декларацією, додатково у порівнянні з Законом № 2181, встановлені пунктом 4.5 глави 4 Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України.

Зазначені обставини були відображені в листі Міністерства юстиції України від 25.05.2010р. № 678-10-24 "Щодо реєстрації методичних рекомендацій" та Міністерство юстиції звернулося до Державної податкової адміністрації з вимогою внести зміни до зазначених Методичних рекомендацій, з метою виключення нових правових норм, зокрема пункту 4.5 глави 4 цих Методичних рекомендацій.

Окрім того суд звертає увагу, що в самих Методичних рекомендаціях п.п. 1 п. 4.5 ДПА України не ототожнює поняття : відсутність обовязкових реквізитів та не проставлення прочерку у показниках, які не заповнюються, а навпаки передбачає їх як різні підстави для не визнання податкової декларації, як податкової звітності.

За наведених обставин та на підставі зазначених правових норм, невизнання декларації з підстав, що викладені у листі ДПІ, суд вважає неправомірним.

Посилання відповідача на наказ ДПА України від 09.04.2010 року № 236, яким введено в дію операцію Бюджет на виконання протоколу наради у ПремєрМіністра України від 03.04.2010 року та постанови координаційної ради керівників правоохоронних органів України за участю Президента України від 12.03.2010 року щодо підвищення ефективності контрольно - перевірочної роботи, виявлення та руйнування схем мінімізації податкових зобовязань, наказ ДПА у Харківській області від 15.04.2010 року № 140 Про введення в дію операції Бюджет, наказ ДПІ у Київському районі м. Харкова № 382 від 16.04.2010 року; протокол засідання робочої групи щодо виконання операції Бюджет ДПІ у Київському районі м. Харкова № 42 від 17.09.2010 року не приймаються судом в якості належного обґрунтування правомірності дій відповідача за результатами отримання податкової звітності від платника податків, оскільки не спростовують факту неправомірності дій відповідача в частині невизнання декларацій без підстав, передбачених Законом.

Зазначені протоколи та накази не є нормативно-правовими актами в розумінні закону та не можуть встановлювати, змінювати чи припиняти норм права, зокрема, щодо порядку та підстав невизнання податкової звітності як податкової декларації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ДПІ у Київському районі м.Харкова було безпідставно не прийнято до обліку та не визнано як податкову звітність декларації за травень 2010 року та за червень 2010 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для визначення суми податкового зобов"язання по ПДВ ПП "Наукова - виробнича фірма "ТКС" у розмірі 170 грн. внаслідок чого податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2 № /0 від 20.08.2010 року є протиправним і повинно бути визнано судом недійсним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідач не дотримався вимог чинного законодавства України щодо захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України №2181-111, а тому дії відповідача є неправомірними.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Отже, суд присуджує на користь позивача здійснені документально підтверджені судові витрати в розмірі 3 грн.40 коп. судового збору.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС" до Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2 про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення та зобов"язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_2 № /0 від 20.08.2010 року про визначення податкового зобов"язання з ПДВ у сумі 170 грн.

Визнати протиправними дії ДПІ у Київському районі м.Харкова щодо неприйняття до обліку та невизнання як податкової звітності декларацій з податку на додану вартість за травень , червень 2010 р.приватого підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС".

Зобов"язати ДПІ у Київському районі м. Харкова прийняти податкові декларації приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС" з податку на додану вартість за травень, червень 2010 року та відобразити дані зазначені в податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень, червень 2010 року в обліковій картці приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС".

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Наукова - виробнича фірма "ТКС" 3 грн.40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

У повному обсязі постанова виготовлена 01 листопада 2010 року.

Суддя Панов М.М.