Справа № 363/4735/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 квітня 2017 року м. Київ К/800/13035/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року

у справі № 363/4735/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області

про пвизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області в якому просив визнати дії щодо припинення виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, підвищення за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю протиправними; зобов'язання поновити та провести нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як учаснику ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, підвищення за проживання в зоні з моменту звернення із заявою з 28 січня 2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення яким у задоволенні позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача, в якій він, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, була признічена йому відразу після виходу на пенсію, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 2 категорії у 2011 році, ще до внесення змін до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" від 25 березня 2014 року № 112, тому вважає, що він має право на відновлення виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, підвищення за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Як видно з оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до категорії 1, що підтверджується копією посвідчення серії 301588 від 29 жовтня 1997 року та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, згідно з посвідчення Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області Серії НОМЕР_1 позивач має статус «інвалід війни» 2 групи.

28 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив з моменту встановлення йому підвищення, як інваліду війни, поновити виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та інші підвищення до пенсії.

Листом № 216/Д-01 від 01 грудня 2016 року відповідач повідомив позивача про те, що оскільки за вибором позивача останньому призначено одну надбавку - підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи, підстави для призначення другої в силу п. 15-1 постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року - відсутні.

Відмовляючи у задоволені позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

П. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджету України на 2012 рік» (набрав чинності 1 січня 2012 року), п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджету України на 2013 рік» (набрав чинності 1 січня 2013 року), п. 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджету України на 2014 рік» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII, які набрали чинності 03 серпня 2014 року, було установлено, що норми і положення ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, та у 2014 році виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення серед інших ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 01 травня 2016 року особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, що буда чинна на момент встановлення позивачу статусу інваліда війни) інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

П. 26 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що норми і положення, у тому числі, ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» п. 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у розмірі, у тому числі, інвалідам ІІІ групи, 284,70 гривень та доповнено зазначений порядок п. 15-1 , згідно з яким особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти КМУ, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМУ, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що виплата позивачу пенсії відповідно до положень постанови Кабінет Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, ухгоджується з вимогами законодавства, що свідчить про правомірність дій відповідача.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року у справі № 363/4735/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед