Справа № 302/890/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - УПФУ), в якому просила визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію по втраті годувальника у зв'язку зі смертю її чоловіка.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника починаючи з 5 березня 2016 року на неповнолітнього сина ОСОБА_2, а тому ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення відповідача від 2 червня 2016 року про відмову у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника (протокол № 7). Зобов'язано УПФУ зарахувати стаж померлого ОСОБА_3 в МПП «Бінако» з 14 червня 1993 року по 17 травня 1995 року, період роботи кочегара (оператора) котельні в Колочавському МНВК з 14 жовтня 2010 року по 22 січня 2015 року як постійну щорічну календарну роботу протягом всього року. Зобов'язано УПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію на неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із смертю годувальника з 5 березня 2016 року.

Відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_4 (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, що передбачено статтею 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №3 1566/11846) встановлено, що до заяви про призначення пенсії по втраті годувальника додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судами встановлено та підтверджено відповідними документами, що стаж роботи ОСОБА_3 включає: військову службу - 1995-1996 роки, робота в НПП «Синевир» - 1999-2000 роки та робота з особливими умовами у 2005 році, час роботи кочегара в Колочавському МНВК, що складає 27 місяців 31 день. Загальний стаж годувальника складає 5 років 5 місяців 7 днів.

Крім того, з дослідженої трудової книжки ОСОБА_3 встановлено, що з 14 червня 1993 року по 17 травня 1995 року останній працював паркетником МПП «Бінако». Також ОСОБА_3 був призначений на посаду кочегара на періоди з 14 жовтня 2010 року по 11 квітня 2011 року, з 1 листопада 2011 року по 26 квітня 2012 року, з 15 жовтня 2012 року по 27 квітня 2013 року, з 3листопада 2014 року по 22 січня 2015 року, звільнений з посади кочегара (оператора) у зв'язку із смертю.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності відповідного трудового стажу у померлого годувальника, необхідного для призначення пенсії неповнолітньому синові є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України (підпис) М.І. Мойсюк