Справа № 815/1556/17
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року 09год.55хв. м. Одеса Справа № 815/1556/17

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

за участі: секретаря Сакара М.М., представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Гідропарк Лузанівка до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Гідропарк Лузанівка (далі КП «Гідропарк «Лузанівка», позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ в Суворовському районі, відповідач) в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ в Суворовському районі № від 11.01.2017 року про збільшення КП «Гідропарк «Лузанівка» суми грошових зобовязань з земельного податку на загальну суму 475566,63 грн., в тому числі 317044,42 грн. за основним платежем та 158522,21 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем отримано від ДПІ у Суворовському районі м. Одеси податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2017 року про збільшення Підприємству суми грошових зобов'язань з земельного податку на загальну суму 475566,63 грн., в тому числі 317044,42 грн. за основним платежем та 158522,21 грн. штрафних санкцій. Податкове повідомлення-рішення складено на підставі Акту перевірки № 3499/15-54-14-01/30376928 від 27.12.2016 р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки КП «ГІДРОПАРК «ЛУЗАНІВКА», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 09.12.2016 р.». Зі змісту Акту вбачається, що працівниками контролюючого органу зроблені висновки про порушення Підприємством приписів Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження земельного податку на суму 317044,42 грн. Позивач категорично не погоджується з вищевказаними висновками Акту перевірки та винесеним на його підставі податковим повідомленням-рішенням, так як земельна ділянка по якій нарахований податок не знаходиться в користуванні КП «ГІДРОПАРК «ЛУЗАНІВКА» та вважає його противоправним, а отже таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, та надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що на підставі наказу начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.12.2016 року та направлень від 12.12.2016 року №453/15-54/14-01, виданого начальнику відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3, від 12.12.2016 року №454/15-54-13-04, виданого головному державному ревізор - інспектору відділу контрольно - перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4, згідно із п.п. 20.1.4, п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.7 п.78.1 ст.78, ст..82 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку Комунального підприємства Гідропарк «Лузанівка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 09.12.2016 року, відповідно до затвердженого плану перевірки. За результатами перевірки складений акт від 27.12.2016 року №3499/15-54-14-01/30376928 та винесено податкове повідомлення рішення № від 11.01.2017 року. Проведеною перевіркою КП «Гідропарк «Лузанівка» встановлено, що перевіряємим підприємством за період з 01.01.2016 року по 09.12.2016 року було надано різноманітним суб'єктам господарювання земельні ділянки для провадження підприємницької діяльності та розміщення на них об'єктів торгівлі та розваг (до перевірки частково надано договори оренди, дольової участі, а також надано Книгу реєстрації договорів із суб'єктами господарювання), чим порушено вимоги п. 284.3 ст. 284 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями: «Якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території». Таким чином, на підставі п.п. 269.1.1, п.п. 269.1.2, п. 269.1.ст. 269.1., п.п. 270.1.1 п.270.1 ст.270 , п.п .271.1. п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.284.3, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями КП «Гідропарк «Лузанівка» за період з 01.01.2016 року по 09.12.2016 року є платником податку на землю на загальних підставах за земельні ділянки, що були надані в оренду (відповідно договорів оренди або договорів дольової участі) різноманітним суб'єктам господарювання, що провадять господарську діяльність.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.12.2016 року та направлень від 12.12.2016 року №453/15-54/14-01, виданого начальнику відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3, від 12.12.2016 року №454/15-54-13-04, виданого головному державному ревізор - інспектору відділу контрольно - перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4, згідно із п.п. 20.1.4, п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.7 п.78.1 ст.78, ст..82 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку комунального підприємства гідропарк «Лузанівка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 09.12.2016 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складений акт від 27.12.2016 року №3499/15-54-14-01/30376928.

Вказаним актом встановленні порушення позивачем п.п. 269.1.1, п.п. 269.1.2, п. 269.1.ст. 269.1., п.п. 270.1.1 п.270.1 ст.270 , п.п .271.1. п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.284.3, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями в звязку з чим занижено податок на землю всього на 317044,42 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси винесено податкове повідомлення рішення ДПІ в Суворовському районі № від 11.01.2017 року про збільшення КП «Гідропарк «Лузанівка» суми грошових зобовязань з земельного податку на загальну суму 475566,63 грн., в тому числі 317044,42 грн. за основним платежем та 158522,21 грн. штрафних санкцій.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду з позовом щодо його скасування.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення базуються на викладених в акті перевірки висновках відповідача про порушення позивачем вимог п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 , п.п.271.1.1п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо порушення КП Гідропарк Лузанівка вказаних статей Податкового кодексу України обґрунтовані наступним.

За період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року КП Гідропарк Лузанівка, задекларовано земельного податку у сумі 46347,25 грн.

Перевіркою повноти визначення плати за землю встановлено його заниження на загальну суму 317044,42 грн. за 2016 рік.

Перевіркою відображених у рядку 5 Податкової декларації з плати за землю Нараховано земельного податку за період з 01.01.2016 року по 09.12.2016 року встановлено заниження податку на землю у загальній суму 317044,42 грн.

Відповідно до ст. 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Особливості справляння податку суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Згідно п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 285.1 п. 285.2 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Перевіряючи в акті перевірки дійшли до висновку, що згідно Рішення Одеської міської ради №3352-VI від 16.04.2013 року Про внесення змін до рішення Одеської міської ради №2419-ХХIV від 20.04.2004 року Про упорядкування діяльності комунальних підприємств на прибережній території, за КП Гідропарк Лузанівка було закріплено земельну ділянку загальною площею 44,5 га.

Відповідно до Рішення Одеської міської ради №7040-VI від 10.09.2015 року «Про надання пільг щодо земельного податку на 2016 рік» та на підставі пункту 28 частини 1 статті 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України», ст. 30 п. 284.1 ст. 284 ПК України Одеська міська рада вирішила надати з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року пільги щодо земельного податку на території міста ОСОБА_1, звільнивши від його сплати наступних осіб: підприємства, установи, організації та заклади Одеської міської ради, які є балансоутримувачами парків комунальної власності, дендрологічних і зоологічних парків, виконавчі органи Одеської міської ради.

Проведеною перевіркою КП Гідропарк Лузанівка встановлено, що перевіряємим підприємством за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року надано різноманітним субєктам господарювання земельні ділянки для провадження підприємницької діяльності та розміщення на них обєктів торгівлі та розваг (до перевірки частково надано договори оренди, дольової участі, а також надано Книгу реєстрації договорів із субєктами господарювання), чим порушено вимоги п. 284.3 ст.284 Податкового кодексу України Якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території, проте податок за землю під вказаними обєктами та за всю земельну ділянку в розмірі 4,5 га не сплачувався.

Таким чином, перевіряючими в акті перевірки зроблено висновки, що через порушення п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 , п.п.271.1.1 п.270.1 ст. 271, п.274.1 ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 Податкового кодексу України КП Гідропарк Лузанівка занижено податок на землю за 2016 рік у сумі 317044,42 грн..

Проте суд не погоджується з вказаними висновками, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що КП «ГІДРОПАРК «ЛУЗАНІВКА» є юридичною особою, створене на підставі рішення Одеської міської ради від 10.03.1999 р. №115-111 «Про створення комунального підприємства «ГІДРОПАРК «ЛУЗАНІВКА», про що до ЄДР внесено запис № 1 019184. Підприємство взято на податковий облік в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 04.05.1999 р. за номером 158.

Рішенням Одеської міської ради від 20.04.2004 року № 2419-ХХІV (а.с. 44-45), з метою забезпечення належного утримання прибережної території, створення сприятливих умов для відпочиваючих, підвищення відповідальності комунальних підприємств за виконання статутних завдань, встановлено тимчасові межі території, що обслуговується, зокрема, комунальним підприємством Гідропарк Лузанівка - від урізу моря уздовж розважального комплексу Малібу, межею парка Лузанівський, уздовж Миколаївської дороги до провулка Векслера і урізу моря (площа - 44,1 га) та зобов'язано КП Гідропарк Лузанівка забезпечити благоустрій прибережної території і організацію обслуговування відпочиваючих у межах визначеної території.

Відповідач помилково ототожнює поняття «межі території, що обслуговуються» та «межі території, що надається в користування», які є різними за змістом.

Рішенням Одеської міської ради від 16.04.2013 року №3352- VI внесено зміни до п. 1.1. Рішення ОМР від 20.04.2004 року та викладено у новій, наступній редакції: Гідропарк Лузанівка - від урізу моря уздовж розважального комплексу Малібу, межею парку Лузанівський, уздовж Миколаївської дороги до бази-відпочинку Сан Марин і урізу моря (площа 44,5 га) (а.с. 46).

Відповідно до Рішення Одеської міської ради №7040-VI від 10.09.2015 року «Про надання пільг щодо земельного податку на 2016 рік» та на підставі пункту 28 частини 1 статті 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в України», ст. 30 п. 284.1 ст. 284 ПК України Одеська міська рада вирішила надати з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року пільги щодо земельного податку на території міста ОСОБА_1, звільнивши від його сплати наступних осіб: підприємства, установи, організації та заклади Одеської міської ради, які є балансоутримувачами парків комунальної власності, дендрологічних і зоологічних парків, виконавчі органи Одеської міської ради.

З метою належного виконання вищевказаних рішень Одеської міської ради позивачем укладено договори з Користувачами про пайову участь в утриманні обєктів благоустрою (т.1, а.с. 82- а.с. 233).

Судом були дослідженні вказані договори та встановлено, що предметом вказаних договорів є те, що підприємство здійснює заходи з благоустрою обєктів, що утримують, а Користувач бере на себе зобовязання з пайової участі в утриманні обєктів благоустрою згідно із затвердженим річним планом заходів на утримання та ремонти обєктів благоустрою.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14, ст. 269, ст. 270, ст. 271 п. 287.1 ст. 287, п. 286.1 ст. 286 ПК України, земельний податок справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Стаття 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Згідно зі ст.ст. 92, 93 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України, або за результатами аукціону. Набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст.ст. 125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З наведених вище положень земельного законодавства вбачається, що набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. Об'єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою, тобто, з моменту державної реєстрації прав на землю.

Згідно п. 1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Проте відповідач не отримував у порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України №1386 від 21.12.2011 року «Про затвердження Порядку подання інформації про платників податків, об'єкти оподаткування та об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів» дані щодо вказаної земельної ділянки.

Як встановлено судом Одеською міською радою було зобовязано КП Гідропарк Лузаніка забезпечити благоустрій прибережної території - земельну ділянку загальною площею 44,5 га, що не заперечується сторонами.

Під час розгляду справи з боку відповідача не надано до суду доказів того, що земельна ділянка загальною площею 44,5 га перебуває у власності або користуванні у позивача чи земельною часткою (паєм), яка перебуваю у власності позивача, тобто, що КП Гідропарк Лузанівка є: власником вказаної земельної ділянки, її частки, або землекористувачем.

При цьому позивач сплачує податок на землю під будівлею яка знаходиться у нього на балансі.

Відтак КП «ГІДРОПАРК «ЛУЗАНІВКА» не є власником, орендарем або землекористувачем земельної ділянки, щодо якої встановлене несплата податку.

Рішеннями Одеської міської ради від 20.04.2004 року №ХХІV та від 16.04.2013 року №3352-VІ не здійснювалась передача в оренду або у власність, не надавалась у користування земельна ділянка, а лише встановлювались тимчасові межі прибережної зони, щодо якої підприємство зобовязано забезпечити благоустрій.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Стаття 79 ЗК України встановлює, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частина 4 даної статті уточнює, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ст. 193 ЗК України державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Тобто, до Державного земельного кадастру вноситься інформація про права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, а також інформація щодо правового режиму земель в контексті зонування територій населених пунктів, на території яких розташовані земельні ділянки.

В акту перевірки не має посилань, що в Державному земельному кадастрі наявна інформація щодо перебування у КП «Гідропарк «Лузанівка» земельної ділянки на праві власності чи користування, у тому числі земельної ділянки площею 44,1 га. Так само, в Акті перевірки не йдеться про те, що в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень наявна інформація щодо реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки або будь-якого іншого документу, який передбачає право власності чи користування відповідною земельною ділянкою.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п.286.1 ст.286 ПК України).

Дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону (пп.14.1.42 п.14.1 ст.14 ПК України).

Виходячи з системного аналізу викладених норм вбачається, що особа може бути визнана землекористувачем виключно з моменту державної реєстрації речових прав на відповідну земельну ділянку, що здійснюється (у тому числі технічно) лише після присвоєння такій ділянці кадастрового номера та внесення даних про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta) прибережна зона загальною площею 44,1 га, яка обслуговується Підприємством, не сформована як земельна ділянка (об'єкт цивільних прав), відтак - не може бути передана та не передавалась КП «Гідропарк «Лузанівка» в оренду або власність, не передавалась у користування, зокрема доказів передачі змельної ділянки позивачу суду не надано.

Статтею 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності.

Судом встановлено, що КП «Гідропарк «Лузанівка» створене з метою утримання об'єкту землеустрою - прибережної території у визначених рішеннями ОМР межах.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.4 статуту комунального підприємства «Гідропарк «Лузанівка», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 22.01.2010р. № 5335-У, до предмету діяльності підприємства віднесено, зокрема, благоустрій та утримання території пляжів, зеленої зони прибережної території у належному порядку; поточне утримання та благоустрій території пляжів та зеленої зони узбережжя (прибирання та озеленення території, утримання громадських туалетів, вивіз сміття та ін.).

Відповідно до ч.4. ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об'єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов'язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об'єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством.

Відтак, між Підприємством та власниками тимчасових споруд, інших об'єктів, розташованих у межах прибережної території, укладаються договори про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою, які втім не породжують обов'язку у Підприємства сплачувати земельний податок.

Предметом договору пайової участі в утриманні обєктів благоустрою є здійснення комунальним підприємством заходів з благоустрою утримуваних обєктів та взяття підприємцем на себе зобовязання з пайової участі в утриманні обєктів благоустрою згідно із затвердженим річним планом заходів з утримання та ремонту обєктів благоустрою.

В звязку з чим суд не приймає доводи відповідача про те, що позивачем за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року було надано різноманітним субєктам господарювання земельні ділянки для провадження підприємницької діяльності та розміщення на них обєктів торгівлі та розваг, адже з досліджених судом договорів про пайову участь в утриманні обєктів благоустрою судом встановлено, що їх предметом є пайова участь в утриманні обєктів благоустрою.

Таким чином, оскільки підприємство не володіє та не користується земельною ділянкою, яку можна передати в суборенду іншим особам, суд вважає, що контролюючий орган помилково ототожнив договори пайової часті з договорами оренди землі, а отже висновки перевіряючих, які викладені в акті перевірки від 27.12.2016 року №3499/15-54-14-01/30376928 про порушення п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.п.271.1.1п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 ПК України КП Гідропарк Лузанівка та заниження податку на землю за 2016 рік у сумі 317044,42 грн. є необґрунтованими, а отже податкове повідомлення-рішення від 11.01.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що висновки перевіряючих, які викладені в акті перевірки від 27.12.2016 року №3499/15-54-14-01/30376928 про порушення п.п. 269.1.1, п.п.269.1.2, п.269.1.ст.269.1., п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.п.271.1.1п.270.1 ст. 271, п.274.1ст.274, п.285.1, п.285.2 ст.285, п.286.2 ст.286, ст.287 ПК України КП Гідропарк Лузанівка та заниження податку на землю за 2016 рік у сумі 317044,42 грн. не підтвердились під час розгляду справи та є необґрунтованими, а тому суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення від 11.01.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Комунального підприємства Гідропарк Лузанівка до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 11.01.2017р. №.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Комунального підприємства Гідропарк Лузанівка судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7133,52грн.(сім тисяч сто тридцять три грн.52коп).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 25.04.2017 року.

Суддя Е.А.Іванов

.