Справа № 2а-3242/12/1370
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Київ К/800/49762/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

при секретарі: Горбатюку В.С.,

розглянувши у судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2012

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013

у справі № 2а-3242/12/1370 Львівського окружного адміністративного суду

за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (СДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2012, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги, СДПІ просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення у податковому обліку позивача за вересень 2011 року від'ємного значення суми ПДВ, збільшення грошового зобов'язання із податку на прибуток, ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 26.03.2012 № 322/23-2/00382154. Згідно з актом товариство порушило норми пункту 5.1 підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст.5, підпунктів 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1, підпункту 8.2.1 пункту 8.2, підпунктів 8.4.1. 8.4.2 пункту 8.4 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), пункту 1.7 ст.1, підпунктів 7.2.1, 7.2.3 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР), підпунктів 14.1.181, 14.1.185, 14.1.191 пункту 14.1 ст. 14, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.1. 138.2, 138.4, підпунктів 138.8.1 пункту 138.8 ст. 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139, пункту 185.1 ст. 185, пунктів 198.2, 198.3, 198.4., 198.6 ст. 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (ПК). У результаті порушень зазначених норм позивачем занижено податок на прибуток у податковому обліку за 3-и квартали 2009 року, 2009 рік, 1-й квартал, півріччя, 3-и квартали 2010 року, 2010 рік, 1-й та 2-й квартали, 2-3 квартали 2011 року на загальну суму 1012083,00 грн. Також занижено ПДВ на загальну суму 457042,49 грн., тому числі в розрізі податкових періодів: за липень 2009 року на 6467,87 грн., завищено суму податкового кредиту по ПДВ в серпні 2009 року на 8866,62 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 8866,62 грн. (рядок 18.2), завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 258690,00 грн. (рядок 21), завищено рядок 22 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 8866,62 грн. (рядок 22.2); завищено суму податкового кредиту по ПДВ у вересні 2009 року на 1365,00 грн., занижено позитивне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 1365,00 грн. (рядок 18.1), занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 134482 грн. (рядок 20), завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного на 1365,00 грн. (рядок 24), завищено рядок 26 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 1365,00 грн.; завищено суму податкового кредиту по ПДВ в жовтні 2009 року на 12157,99 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 12157,99 грн. (рядок 18.2), завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 12157,99 грн. (рядок 21), завищено рядок 22 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 12157,99 грн. (рядок 22.2), завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного на 12157,99 грн. (рядок 24), завищено рядок 26 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 12157,99 грн.; завищено суму податкового кредиту по ПДВ в листопаді 2009 року на 24883,34 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 24883,34 грн. (рядок 18.2), завищено від'ємне значення різниці між сумою податковою зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 24883,34 грн. (рядок 21), завищено рядок 22 - зарахування від'ємного значення різниці поточімо звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 24883,34 грн. (рядок 22.2) завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного на 24883.34 грн. (рядок 24), завищено рядок 26 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 24883,34 грн.; завищено суму податкового кредиту по ПДВ в грудні 2009 року на 14358,97 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 14358.97 грн. (рядок 18.2), завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 14358,97 грн. (рядок 21), завищено рядок 22 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 14358,97грн. (рядок 22.2), завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного на 14358.97 грн. (рядок 24), завищено рядок 26 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 14358,97 грн.; завищено суму податкового кредиту по ПДВ в лютому 2010 року на 967,36 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 967,36 грн. (рядок 18.2), завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 967,36 грн. (рядок 21), завищено рядок 22 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 967,36 грн. (рядок 22.2), завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного на 967,36 гри. (рядок 24), завищено рядок 26 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включає і вся до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 967,36 грн., що призвело в квітні 2010 до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду на 62599,28 грн. (рядок 27), квітень 2010 на суму 62599,28 грн., вересень 2010 на суму 4039,25грн., листопад 2010 на суму 52230,11 грн., грудень 2010 на суму 84934,14грн., березень 2011 на суму 54804,23 грн. Крім того, завищено суму податкового кредиту по ПДВ в квітні 2011 року на 879,55 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 879,55 грн. (рядок 18.2), завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 879,55 грн. (рядок 21), завищено рядок 22 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 879.55 грн. (рядок 22.2), завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного на 879,55 грн. (рядок 24), завищено рядок 26 - залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 879,55 грн.; завищено суму податкового кредиту по ПДВ в травні 2011 року на 660,00 грн., завищено від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 660,00 грн. (рядок 18.2), завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 660,00 грн. (рядок 21), що призвело в травні 2011 року, до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду на 1539,55 грн. (рядок 27); завищено суму податкового кредиту по ПДВ в червні 2011 року на 149027,53 грн., завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 149027,53 грн. (рядок 19), завищено рядок 20 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного питного (податкового) періоду на 149027,53грн. (рядок 20.2); завищено суму податкового кредиту по ПДВ в липні 2011 року на 35401,26 грн., завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 35401,26 грн. (рядок 19), завищено рядок 20 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 35401,26 грн. (рядок 20.2), що призведе до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками наступних звітних періодів, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (рядок 27); завищено суму податкового кредиту по ПДВ у вересні 2011 року на 5999,27 грн., завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ поточного звітного (податкового) періоду на 5999,27 грн. (рядок 19), завищено рядок 20 - зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду: до складу - податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 5999,27 грн. (рядок 20.2), що призведе до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками наступних звітних періодів, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (рядок 27).

Підставою для зменшення вищевказаних показників податкової звітності позивача із податку на прибуток та ПДВ стало здійснення позивачем змін у власному податковому обліку, зокрема показників валових витрат (витрат), податкового кредиту та амортизаційних відрахувань за податковими накладними. виписаними від імені ПП «Галтеплосервіс», ПП «Сантехмонтажсервіс», НВП «Горн», ТОВ «Спіра», ПП «Львівметалбуд», ТОВ «ЛКТ», ТОВ «Торговий дім «Нові Перспективи», ПП «Вікторія-Галкомсервіс», ТОВ «Союз Плюс Сервіс».

За наслідками висновків акту перевірки СДПІ відносно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення від 04.04.2012: № /260 - про збільшення грошового зобов'язання із податку на прибуток на 1012083,00 грн. за основним платежем та на 23946,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № /259 - про збільшення грошового зобов'язання із ПДВ на 266614,43 грн. за основним платежем та на 52569,67 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № /258 - про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ за вересень 2011 року на 190428,06 грн.

У судовому процесі встановлено, що з посиланням на поставу позивачу підрядних послуг від ПП «Галтеплосервіс», ПП «Сантехмонтажсервіс», ПП «Львівметалбуд», ПП «Вікторія-Галкомсервіс», ТОВ «Союз Плюс Сервіс», товарів від НВП «Горн», ТОВ «Спіра», ТОВ «Торговий дім «Нові Перспективи», від імені цих постачальників виписані податкові накладні, учасники операцій із поставки підрядних послуг склали акти виконаних робіт, а поставки товарів - видаткові накладні. На підставі цих документів позивач сформував валові витрати (витрати), податковий кредит та відповідно збільшив балансову вартість основних фондів на вартість робіт з подальшим нарахуванням у податковому обліку на цю вартість амортизації.

Згідно з пунктом 5.1 ст. 5 Закону № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат, згідно з підпунктом 5.2.1 цієї статті, включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 цієї ж статті визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 8.1.1 пункту 8.1 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР) під терміном "амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею.

Підпунктом 8.1.2 цього пункту встановлено, що амортизації підлягають витрати на проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних фондів.

Абзацами першим, другим підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР, втратив чинність з 1 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності ПК України) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

Відповідно до пункту 138.1 ст. 138 ПК витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу..

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2 цієї статті).

Згідно із підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 ПК до складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

При цьому законодавцем презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення у власному податковому обліку валових витрат (витрат) та податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Обов'язкове встановлення факту поставки як підстави для включення сум ПДВ, вказаних в податкових деклараціях, до податкового кредиту відповідає правовій позиції Верховного Суду України по такій категорії спорів, висловленій, зокрема в постанові від 22.10.2010 у справі за позовом Приватного підприємства «Балтімор» до ДПІ у Кіровоградській області, Головного управління Державного казначейства України у Кіровоградській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення та стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Згідно зі статтею 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із встановленого в судовому процесі факту відсутності поставки позивачу підрядних послуг від ПП «Галтеплосервіс», ПП «Сантехмонтажсервіс», ПП «Львівметалбуд», ПП «Вікторія-Галкомсервіс», ТОВ «Союз Плюс Сервіс» та товарів від НВП «Горн», ТОВ «Спіра», ТОВ «Торговий дім «Нові Перспективи».

Цей факт суд встановив на підставі доказів у справі, оцінка яких відповідає вимогам статті 86 КАС України. Оцінка наданих позивачем документів бухгалтерського та податкового обліку судом зроблена з врахуванням доказів про відсутність у вказаних постачальників (ПП «Галтеплосервіс», ПП «Львівметалбуд», ПП «Вікторія-Галкомсервіс», ТОВ «Союз Плюс Сервіс») основних засобів (складських приміщень, транспортних засобів), необхідних без яких здійснення господарської діяльності; податкової поведінки юридичних осіб, за якими ці постачальники декларували податковий кредит; відсутності доказів транспортування товару, який як був предметом поставки, так і того, який мав бути використаний при поставці підрядних послуг; відсутність доказів пропуску працівників та транспорту постачальників підрядних послуг на територію позивача, де мали здійснюватися ремонтні та інші підрядні роботи; відсутність товарно-супровідних документів при поставці харчових добавок; порушення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 (директор ПП «Львів-Металбуд») у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 Кримінального кодексу України. Досудовим слідством встановлено, що громадянка ОСОБА_2 з метою здійснення злочинної діяльності організувала стійке об'єднання, ціллю якого являлась організація схеми функціонування незаконної діяльності, щодо ухилення від сплати податків підконтрольними їй підприємствами, так і надання послуг по мінімізації податкових зобов'язань іншим суб'єктам господарювання, а також незаконного переведення безготівкових коштів в готівку та одержання від такої діяльності доходу із використанням підроблених документів бухгалтерського, податкового обліку.

Застосування судами попередніх інстанції норм процесуального і матеріального права при вирішенні спору у цій справі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 27.03.2012 у справі за позовом Приватного підприємства «Ангара» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетного відшкодування, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов'язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 ст. 71 КАС України). У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 ст. 71 КАС України обов'язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов'язку.

Одне лише надання позивачем податкових накладних, виписаних від імені ПП «Галтеплосервіс», ПП «Сантехмонтажсервіс», ПП «Львівметалбуд», ПП «Вікторія-Галкомсервіс», ТОВ «Союз Плюс Сервіс» та товарів від НВП «Горн», ТОВ «Спіра», ТОВ «Торговий дім «Нові Перспективи», не є безумовним доказом реальності господарських операцій з цими постачальниками, тоді як для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження податкового кредиту.

Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі - Правила № 363), товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу.

Основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля (пункт 11.1 Правил № 363).

Як встановлено пунктом 11.7 цих Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.

За змістом цієї норми товарно-транспортні накладні повинні у всякому разі бути в наявності як у покупця так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки про зобов'язану сторону щодо доставки товару. При цьому товарно-транспортні накладні повинні містити інформацію, яка б давала можливість здійснити облік транспорту, який здійснював перевезення, водія, який керував транспортом, товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо).

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: ПідписЄ.А. Усенко
Судді: ПідписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко