Справа № 757/8239/17-а
Суддя: Матійчук Г. О.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8239/17-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Поліщук О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону рядового поліції Мозгового Олександра Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР № 857807 від 02 листопада 2017 року по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.2017 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенантом поліції Мозговим О.А., було винесено постанову АР № 857807 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом нібито здійснив стоянку на тротуарі південного мосту.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких обставин:

Відповідно до постанови, інспектор Мозговий О.А. зупинив Водія ОСОБА_1 02.02.2017 року о 10-00 годині за адресою: м. Київ, Південний міст та звинуватив його в тому, що він нібито здійснив стоянку на тротуарі для руху пішоходів. 02.11.2017 р. о 10-00 годині, за тією ж адресою: м. Київ, Південний міст, інспектор Мозговий О.А. виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушенні» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч. 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення 9, де розташоване Управління патрульної поліції м. Києва. Проте, інспектор Мозговий О.А. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Вважає, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу,

Мозговий О.А. суттєво порушив його права.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Наголошує, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Мозговий О.А. не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Мозговий О.А. проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Мозговий О.А., на місці біля свого патрульного автомобіля виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Мозговий О.А. грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Таким чином, на думку позивача, відповідачем були допущені такі порушення:

Відповідач Мозговий О.А. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі.

Відповідач Мозговий О.А. виніс постанову 02.11.2017, тобто інспектор заздалегідь, знає коли законослухняний громадянин скоїть адміністративне правопорушення.

Відповідач Мозговий О.А. стверджує та звинувачує в тому, що позивач

ОСОБА_1 заїхав на тротуар за адресою: м. Київ, Південний міст, однак, як вбачається з матеріалів справи, за цією адресою неможливо заїхати на тротуар, так як впродовж всього Південного мосту стоїть паркан.

Відповідач Мозговий О.А. зазначив в постанові, що здійснив стоянку на тротуарі південного мосту де для руху пішоходів залишилось менше 2х метрів п.р 15.10В, однак Мозговий О.А. не заміряв відстань, а зазначив це на свій погляд, що не відповідає дійсності.

Відповідач Мозговий О.А. позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідач Мозговий О.А. порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КупАП.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що 02.02.2017р. інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенантом поліції Мозговим О.А. було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом SUBARU LEGASY номерний знак НОМЕР_1, 02 листопада 2017 року о 10 год. 00 хв. в місті Київ Південний міст здійснив стоянку на тротуарі де для руху пішоходів залишалося менше двох метрів, чим порушив п. 15.10 (в) ПДР України.

Зазначеною постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 2.12 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідач не з'ясував всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подав до суду докази та не зазначив обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_4, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача. Будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на його користь, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова про накладення адміністративного стягнення не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували б наявність складу правопорушення та спростували б свідчення позивача. Однак, такі докази відповідачем не надані.

Отже, судом не встановлено з яких міркувань виходив відповідач, оцінюючи зміст адміністративного правопорушення та на підставі чого прийшов до висновку про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні докази які підтверджують порушення ОСОБА_1 пункту 15.10 (в) Правил дорожнього руху України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 857607 від 02 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 122, 213, 222, 251, 258, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,ст.ст. 2, 71, 105, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону рядового поліції Мозгового Олександра Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 857807 від 02 листопада 2017 року по справі про адміністративне правопорушення інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону рядового поліції Мозгового Олександра Анатолійовича до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О. Матійчук