Справа № 813/4084/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Справа № 876/1322/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Здинянчина Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року в адміністративній справі № 813/4084/16 за позовом ОСОБА_4 до ГУ НП у Львівській області, атестаційної комісії № 15 ГУ НП у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Франківський відділ поліції ГУ НП у Львівській області, про визнання дій та наказу протиправними, скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправними дії ГУ НП у Львівській області щодо проведення його атестації;

- визнати протиправним і скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 15 ГУ НП у Львівській області щодо невідповідності його займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом від 21 вересня 2016 року;

- визнати протиправним і скасувати наказ ГУ НП у Львівській області від 04 листопада 2016 року за № 363 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити його на посаді патрульного водія Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області з 05 листопада 2016 року;

- стягнути з ГУ НП у Львівській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05 листопада 2016 по день поновлення на службі.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що його протиправно, за відсутності на те підстав, було включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, оскільки стосовно нього не вирішувалося питання про призначення на вищу посаду без проведення конкурсу, а також щодо нього не було виявлено ознак службової невідповідності. Атестування проведено з грубим порушенням вимог Інструкції про проведення атестування поліцейських та Закону України «Про Національну поліцію»; при цьому атестаційна комісія не вивчала обставини, які характеризують його як працівника поліції. Відтак, висновки атестаційної комісії та прийняті за їх результатами рішення є протиправними.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05 листопада 2016 року по 20 грудня 2016 року в сумі 5550,08 грн.

Постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 3642,21 грн звернуто до негайного виконання.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило ГУ НП у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального права та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що відповідачі діяли в межах чинного законодавства, при тому, що позивач сам виявив бажання пройти атестацію, під час проходження якої показав неналежний рівень підготовки.

У суду першої інстанції не було підстав для визнання протиправним і скасування наказу ГУ НП у Львівській області від 04 листопада 2016 року № 363 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, оскільки рішення атестаційної комісії породжує для керівника обов'язок для видання такого наказу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_4 проходить службу в органах внутрішніх справ з 03 грудня 2002 року.

Відповідно до рапорта (згоди) позивача, наказом ГУ НП у Львівській області від 07 листопада 2015 року за № 19 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» його було прийнято на службу в Національну поліцію з числа тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування, з 07 листопада 2015 року, на посаду поліцейського батальйону дорожньо-патрульної служби ГУ НП у Львівській області, з присвоєнням йому спеціального звання « старший сержант поліції».

Відповідно до наказу ГУ НП у Львівській області від 11.02.2016 р. № 283 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» вирішено провести атестування поліцейських ГУ НП у Львівській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП, починаючи з 16.02.2016 р.; на підставі цього наказу були створені списки поліцейських, які підлягають атестуванню.

Наказом ГУ НП у Львівській області за № 2109 від 08.09.2016 р. «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» (з наступними змінами), з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465, затверджено склад атестаційної комісії № 15 ГУ НП у Львівській області.

21.09.2016 року було проведено атестування ОСОБА_4, під час проведення якого було досліджено його атестаційний лист, відповідно до якого позивач характеризується виключно позитивною оцінкою його особистих якостей, службових досягнень, професійного рівня, фізичної підготовки, фахових знань, результатів роботи; декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятою статті 5 Закону України «Про очищення влади» та інформацію з відкритих джерел.

Під час проведення атестування було проведено співбесіду, під час якої членами комісії особі позивачу були поставлені питання, які стосувались, зокрема, професійної діяльності поліцейського.

Атестаційною комісією № 15 ГУ НП у Львівській області за результатами атестування ОСОБА_4 визнано таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, виходячи з того, що той показав низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, низькі оцінки тестування, що підтверджується протоколом засідання центральної атестаційної комісії № 15 від 21 вересня 2016 року ОП № 15.00036110.0090448.

На підставі вказаного висновку атестаційної комісії наказом ГУ НП у Львівський області від 04.11.2016 р. № 363 о/с «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_4, поліцейського-водія Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, з 04.11.2016 р. звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що атестування позивача проведено за відсутності передбачених законом підстав, тому таке не відповідає критерію законності, а висновки атестаційної комісії є немотивованими та необгрунтованими.

При цьому, ненабрання позивачем мінімального балу за результатами тестування не є безумовною підставою для прийняття рішення про невідповідність його займаній посаді та звільнення зі служби в поліції у зв'язку з цим, оскільки висновок атестаційної комісії про відповідність чи невідповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Оскільки, негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення повинно бути вмотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Проте, із матеріалів тестування неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що саме призвело до прийняття рішення про службову невідповідність, відтак таке рішення не можна вважати правомірним та обґрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Будь-яка публічна служба є державною службою.

02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), який набрав чинності з 07 листопада 2015 року. Цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За приписами статті 58 Закону № 580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII встановлено, що видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Тобто, вказаний пункт Закону № 580-VIII не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Що стосується атестування поліцейських, то таке, відповідно до частини першої статті 57 Закону № 580-VIII, проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Перелік підстав для атестування встановлено частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII, згідно якої атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Кожна із цих підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, наприклад, неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що на підставі особистої заяви (рапорта) ОСОБА_4 наказом ГУ НП у Львівській області від 07 листопада 2015 року за № 19 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» його було прийнято на службу в Національну поліцію з числа тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування, з 07 листопада 2015 року, на посаду поліцейського батальйону дорожньо-патрульної служби ГУ НП у Львівській області, з присвоєнням йому спеціального звання « старший сержант поліції», тобто він був призначений на посаду поліцейського безстроково.

Крім того, зі змісту наказу ГУ НП у Львівській області за № 2109 від 08.09.2016 р. «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» видно, що він не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, які передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII; у ньому вказано лише про мету проведення атестування.

Судом встановлено, що атестування позивача проведено у порядку атестації усіх поліцейських Національної поліції з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає положенням частини першої статті 57 Закону № 580-VIII.

Враховуючи, що мета атестування, визначена у частині першій статті 57 Закону № 580-VIII, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону № 580-VIII, тобто, цей Закон не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною другою статті 57 цього Закону, дії відповідача щодо включення ОСОБА_4 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, є протиправними, оскільки правові підстави для проведення атестації позивача були відсутні.

Відповідно до статті 57 Закону № 580-VIII наказом МВС України за № 1465 від 17.11.2015 року затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 р. за № 1445/27890; далі - Інструкція), приписи якої кореспондують змісту зазначених вище статтей.

Порядок організації, підготовки, проведення атестування визначає розділ IV Інструкції, відповідно до пунктів 3, 9 - 12, 15, 16, 20, 21, 24 якого атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники, як зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

З метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

За результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

З огляду на зазначені вище норми та встановлені в справі обставини колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в тому, що оскаржуване рішення (висновок) атестаційної комісії, оформлене протоколом ОП № 15.00036110.0090448 від 21 вересня 2016 року, є протиправним, як таке, що суперечить приписам Інструкції.

Наведене підтверджується відсутністю мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення, зокрема, в протоколі відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він обіймає.

Пунктом 5 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У зв'язку з неправомірністю рішення (висновку) атестаційної комісії, що став підставою для прийняття наказу № 363 о/с від 04 листопада 2016 р. про звільнення позивача з органів Національної поліції України, також є неправомірним і вказаний наказ.

Частиною першою та другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, судом встановлено відсутність жодних доводів на підтвердження обґрунтованості та правомірності рішення (висновку) атестаційної комісії, як і не надано обґрунтованих доводів щодо неможливості прийняття відносно позивача іншого, ніж передбаченого підпунктом 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції, висновку, зокрема, «займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Всупереч вимогам пункту 4 статті 71 КАС України, згідно із якими суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, відповідачами жодних документів, матеріалів на підтвердження зазначеного до суду не надано.

Що стосується покликань апелянта на низькі результати тестування, то колегія суддів вважає, що такі повинні враховуватися атестаційною комісією, проте вони не мають вирішального значення та згідно із пунктом 16 Інструкції мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, тобто рішення атестаційної комісії повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття, в т.ч. й висновки атестаційного листа прямого керівника позивача.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в тому, що оскаржувані висновок (рішення) атестаційної комісії № 15 ГУ НП у Львівській області щодо невідповідності ОСОБА_4 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлений протоколом ОП від 21.09.2016 р. ОП № 15.00036110.0090448, та наказ ГУ НП у Львівській області від 04 листопада 2016 року № 363 о/с про звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII вказаним критеріям не відповідають, тому звільнення позивача зі служби в поліції є протиправним, у зв'язку з чим позивач підлягає поновленню на раніше займаній посаді з виплатою середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу на підставі статті 235 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року в адміністративній справі 813/4084/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді Л.Я.Гудим

Н.М. Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 24 квітня 2017 року.