Справа № 22-а-11869/08
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2010 р.Справа № 22-а-11869/08

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:
Головуючий І інстанції суддя Скобєлкін С.В. Категорія № 2.33

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів: Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 апеляційну скаргу начальника Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів на постанову господарського суду Херсонської області від 17 березня 2008 року по справі за адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_3 до Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2008 року ПП ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів про визнання нечинною та скасування постанови № 104 від 05 березня 2007 року про накладення штрафу в розмірі 2248 грн..

В обґрунтування позову зазначалося, що 09 січня 2007 року представниками Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів було проведено позапланову перевірку туристичного агентства «33 Меридіан», яке належить ПП ОСОБА_3 (на час перевірки ОСОБА_4Ю.), за результатами якої складено акт серії ФЗ № 000463. На підставі акта перевірки начальником Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів 05 березня 2007 року винесено оскаржувану постанову. Зміст постанови не відповідає дійсності, і крім того, рішення винесено з порушенням вимог законодавства про захист прав споживачів.

Постановою господарського суду Херсонської області від 17 березня 2008 року позовні вимоги ПП ОСОБА_3 задоволено. Визнано нечинною та скасовано постанову Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів № 104 від 05 березня 2007 року про стягнення штрафу у розмірі 2284 грн. 23 коп. з ПП ОСОБА_4.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, при вирішенні справи судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що за результатами перевірки діяльності позивача, яку було проведено у відповідності до чинного законодавства, встановлено порушення позивачем положень ст. ст. 4, 6, 15, 23 та 26 Закону України «Про захист прав споживачів»та ст. ст. 20 і 25 Закону України «Про туризм». На підставі акта перевірки, у відповідності до ст. 23 названого Закону, прийнято обґрунтоване рішення про накладення на позивача штрафу. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ПП ОСОБА_3 (на час перевірки ОСОБА_4Ю.) займається турагентською діяльністю, що підтверджується відповідною ліцензією серії АВ № 158153.

09 січня 2007 року посадовими особами відповідача у звязку зі скаргою споживача ОСОБА_5 № С-633 від 26 грудня 2006 року проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів в туристичному агентстві «33 Меридіан», яке належить ПП ОСОБА_3, розташованому за адресою: м. Херсон, вул. Гірського, 29.

За результатами перевірки складено акт за № 000463 від 09 січня 2007 року, в якому зазначено про порушення позивачем ст. ст. 20 та 25 Закону України «Про туризм», а також ст. ст. 15, 23, 26 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі акта перевірки 05 березня 2007 року начальником Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів винесено постанову № 104 про накладення на позивача штрафу в розмірі 2248 грн., з яких 1331 грн. 40 коп. за відсутність повної, доступної, достовірної та своєчасної інформації для споживачів при наданні послуг та 952 грн. 83 коп. за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.

Задовольняючи позовні вимоги ПП ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що Херсонським обласним управлінням у справах захисту прав споживачів при застосуванні до позивача штрафних санкцій порушено порядок розгляду справи про накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про захист прав споживачів, і, крім того, порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів»при розрахунку штрафу за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.

Проте, з висновком суду першої інстанції про повне задоволення позовних вимог ПП ОСОБА_3 погодитися не можна.

Так, відповідно до Преамбули Закону України «Про захист прав споживачів»цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ч. 1 ст. 15 названого Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Пунктами 7 та 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»передбачено відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації при наданні послуг, а також за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування.

Порядок накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів встановлено Положенням про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1177.

За змістом абзацу 1 п. 4 названого Положення обовязковою умовою притягнення субєкта господарської діяльності до відповідальності є встановлення наявності порушень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як зазначено в акті перевірки туристичного агентства «33 Меридіан»від 09 січня 2007 року, посадовими особами обласного управління у справах захисту прав споживачів перевірено факти, викладені в скарзі споживача ОСОБА_5, щодо несвоєчасного повернення коштів за нездійснений тур до Словаччини. Під час перевірки встановлено, що позивачем порушено ст. ст. 20 та 25 Закону України «Про туризм», а саме, не складено договір на туристичне обслуговування зі споживачем ОСОБА_5 та його дружиною, чим порушено їх право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про умови туру, програму туристичного обслуговування, і крім того, позивачем документально не підтверджено бронювання квитків, номерів готелю тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 та 4 ст. 20 Закону України «Про туризм»за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобовязується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобовязання.

Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. Договір на туристичне обслуговування може укладатися шляхом видачі ваучера.

До укладення договору на туристичне обслуговування споживачу туристичного продукту має бути надана інформація про:

1) основні вимоги пропонованих до оформлення виїзних/вїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на вїзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі інформацію щодо термінів їх оформлення;

2) медичні застереження стосовно здійснення туристичної поїздки, у тому числі протипоказання через певні захворювання, особливості фізичного стану (фізичні недоліки) і віку туристів для участі в поїздці;

3) туроператора (турагента), його місцезнаходження і поштові реквізити, наявність ліцензії на здійснення туристичної діяльності, сертифікатів відповідності та іншу інформацію відповідно до законодавства про захист прав споживачів;

4) розмір фінансового забезпечення туроператора чи турагента на випадок його неплатоспроможності чи неспроможності (банкрутства) та кредитну установу, яка надала таке забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 25 названого Закону туристи і екскурсанти мають право на: реалізацію закріплених Конституцією України прав громадян на відпочинок, свободу пересування, відновлення і зміцнення здоровя, на безпечне для життя і здоровя довкілля, задоволення духовних потреб, захист і повагу людської гідності; необхідну і достовірну інформацію про правила вїзду до країни (місця) тимчасового перебування, а також виїзду з країни (місця) тимчасового перебування і перебування там, про звичаї місцевого населення, памятки природи, історії, культури та інші обєкти туристичного показу, що знаходяться під особливою охороною, стан навколишнього середовища; інформацію про наявність ліцензії у субєкта, що здійснює підприємницьку діяльність у галузі туризму, дозволів, сертифікатів, інших документів, наявність яких передбачена законодавством; отримання обовязкової інформації, що передує укладенню договору; отримання туристичних послуг, передбачених договором; особисту безпеку, захист життя, здоровя, прав споживача, а також майна; одержання відповідної медичної допомоги; відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору; сприяння з боку органів державної влади України в одержанні правових та інших видів допомоги, а громадяни України також і за її межами; реалізацію інших прав.

Як зазначено ПП ОСОБА_3 в позовній заяві, в листопаді 2006 року ОСОБА_5 звернувся до агентства з метою придбання туристичного туру до Словенії з 02 січня 2007 року по 11 січня 2007 року для себе та своєї дружини ОСОБА_6. Замовнику була надана інформація про тур, вартість туру, розмір консульського збору, порядок, тарифи та строки оформлення виїзних/вїзних документів. ОСОБА_5 замовив тур, надав необхідні документи для оформлення візи та оплатив вартість туристичних послуг у розмірі 4438 грн..

Проте, матеріалами справи встановлено, що на підтвердження оформлення угоди на туристичне обслуговування замовнику було надано лише касовий ордер № 24/ІІ від 24 листопада 2006 року, без укладання договору в письмовій (електронній) формі, у звязку з чим клієнт був позбавлений можливості одержати необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про умови туру, програму туристичного обслуговування тощо.

За таких обставин висновок посадових осіб Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів про порушення позивачем положень ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а також ст. ст. 20 та 25 Закону України «Про туризм»є обґрунтованим, що є підставою для притягнення ПП ОСОБА_3 до відповідальності за п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до абзацу 2 п. 4 названого вище Положення питання про накладення штрафу розглядається за участю представника субєкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення субєкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП ОСОБА_3 викликалась для участі в розгляді справи про накладення штрафу на 29 січня 2007 року та на 05 березня 2007 року (а . с. 40-41). Проте, не зважаючи на своєчасне отримання повідомлень про дату, час та місце розгляду справи, позивач в зазначені дні до Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів не зявився і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Таким чином постанову від 05 березня 2007 року в частині накладення на позивача стягнення у сумі 1331 грн. 40 коп. на підставі п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів»та Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи позивача щодо неналежного сповіщення її про дату, час та місце розгляду справи про накладення стягнення, оскільки повідомлення було отримано менеджером туристичного агентства ОСОБА_2, за адресою знаходження ТА «33 Меридіан», що підтверджується її особистим підписом на повідомленнях. При цьому факт отримання повідомлень про розгляд справи про накладення стягнення фактично визнається ПП ОСОБА_3 і в позовній заяві.

Разом з тим, складовою частиною накладеного на ПП ОСОБА_3 стягнення є штраф в розмірі 952 грн. 83 коп., визначений на підставі п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 названого Закону за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування, передбачено штраф у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону субєкт господарської діяльності не веде обовязковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі направлення на проведення перевірки від 09 січня 2007 року посадовими особами відповідача проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів в туристичному агентстві «33 Меридіан», яке належить ПП ОСОБА_3. При цьому позивач під час проведення перевірки не знаходилась в туристичному агентстві. За результатами перевірки складено акт, в якому зафіксовано порушення ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а також ст. ст. 20 та 25 Закону України «Про туризм». Як вбачається з акта при перевірці надавалися документи, що були в наявності в туристичному агентстві, зокрема свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що в процесі розгляду справи відповідачем не доведено фактів створення позивачем перешкод посадовим особам відповідача. При цьому ненадання представниками туристичного агентства при проведенні перевірки документів на організацію туру ОСОБА_5 та його дружини, договору або угоди з туристичним оператором, документів щодо трудових відносин між підприємцем та менеджером внаслідок їх відсутності не може бути визнано створенням перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду знаходить правильним висновок суду першої інстанції щодо невірного визначення відповідачем розміру штрафу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»- замість десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць розмір штрафу визначено виходячи із десяти відсотків середньомісячного розміру виручки від реалізованої продукції.

Із врахуванням викладеного застосування до ПП ОСОБА_3 штрафу в розмірі 952 грн. 83 коп. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»не є обґрунтованим.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів апеляційного суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України приходить до висновку про скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нової постанови про часткове задоволення вимог позивача, а саме скасування постанови Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів № 104 від 05 березня 2007 року в частині накладення штрафу на позивача в розмірі 952 грн. 83 коп..

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів задовольнити частково.

Постанову господарського суду Херсонської області від 17 березня 2008 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів № 104 від 05 березня 2007 року в частині накладення штрафу на приватного підприємця ОСОБА_3 у розмірі 952 грн. 83 коп..

В іншій частині відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2010 року.

Головуючий:

Судді: