Справа № 345/4595/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 квітня 2017 року м. Київ К/800/12610/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області

на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2016 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року

у справі № 345/4595/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати їй пенсії за віком в розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, але не менше три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком у розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, але не менше три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомогами відповідно до чинного законодавства.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що згідно з даних, які містяться у матеріалах пенсійної справи, у позивача відсутній трудовий стаж, який можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тому у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, у період з 23 жовтня 1975 року по 10 серпня 1977 року, з 08 липня 1982 року по 14 квітня 1988 року та з 14 квітня 1988 року по 28 січня 1991 рік позивач працювала з повним робочим днем під землею на руднику «Ново-Голинь» (50-річчя Жовтня), ці періоди роботи зараховані до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

18 листопада 2016 позивач звернулась до відповідача з заявою провести перерахунок її пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У відповідь на вказану заяву відповідач повідомив позивача, що стаж роботи, який був зарахований їй при призначені пільгової пенсії не може зараховуватися до стажу, що дає право на пенсійне забезпечення згідно з ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», так як підприємство, на якому вона працювала, не здійснювало роботу по видобуванню вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд та не є шахтобудівним підприємством, а тому роботу, що виконувала позивач не можна відносити до тієї на яку поширюється дія норми ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що визначає категорію працівників та вид робіт, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до названого Закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості - за Списком №1, та членів їх сімей.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до п. «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» Списку № 1 передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Враховуючи те, що посада позивача, а саме роздавальник вибухових матеріалів, передбачала зайнятість на підземних роботах повний робочий день, про, що зазначено у довідках від 15 квітня 1988 року та 05 серпня 1992 року № 91 та № 401 виданих позивачу на підтвердження пільгового стажу, то відповідно дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється і на позивача.

Крім того, ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія ст. 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що у спірний період позивач була зайнята саме повний робочий день на підземних роботах, тому у позивача є стаж, необхідний для отримання пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Калуського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі № 345/4595/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед