Справа № 523/14269/16-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/14269/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шепітко І.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі, в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні, нарахуванні та виплаті йому пенсії за вислугу років та скасувати рішення №109 від 29.09.2016р.;

- визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи 21 рік і 10 днів, у т.ч. зі стажем роботи на посадах прокурорів, слідчих прокуратури 18 років 7 місяців і 10 днів;

- зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати йому пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 11464,45 грн. відповідно до довідки прокуратури Одеської області № 562 від 21.09.2016р. про розмір місячного заробітку, починаючи з 21.09.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при поданні заяви про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», відповідачем протиправно відмовлено в такому призначенні посилаючись на норми законодавства в іншій редакції.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2016 року (ухваленою в порядку ст.183-2 КАС України) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано неправомірним рішення Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та скасовано рішення №109 від 29.09.2016р. Зобов'язано Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1, як особі, яка має достатній для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи 21 рік і 10 днів, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 18 років 07 місяців 10 днів, пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останніх 60 календарних місяців роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 11464,45 грн. відповідно до довідки Прокуратури Одеської області №562 від 21.09.2016р. про розмір місячного заробітку, починаючи з 21.09.2016р. з дня звернення за пенсією та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з дня звільнення з органів прокуратури.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 1-ї інстанції, Начальник Суворовського об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі 19.12.2016 р. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2016р. та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ позивача та розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про належність підстав для її часткового задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - позивач ОСОБА_1, перебуваючи на посаді прокурора відділу прокуратури Одеської області, 21.09.2016р. звернувся до Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру».

Проте, 29.09.2016р. Управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси своїм рішенням №109 відмовило йому в призначенні пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з вищевказаними діями та рішенням пенсійного органу позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог і відповідно, з неправомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитись з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015р. у разі неприйняття до 01.07.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.07.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Зазначене положення Закону набрало чинності 01.04.2015р.

У відповідності до Закону №213-VІІІ від 02.03.2015р., скасовано діючі станом на 01.06.2015р. норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до конкретного переліку законів, зокрема, і відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, а не система спец. пенсій взагалі.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII та відповідно, втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII, крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абз. 1 ч.2 ст.46-2, ст.47, ч.1 ст.49, ч.5 ст.50, ч.3,4,6 та 11 ст.50-1, ч.3 ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15.12.2015р.

Так, підстави та порядок призначення пенсії працівників прокуратури передбачені ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2015р. №1697-VII.

Абз. 6 ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.08.2014р. №1697-VII передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Так, як встановлено з матеріалів справи судами обох інстанцій, позивач звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії 21.09.2016р.

З вказаного вбачається, що станом на момент звернення позивача, діяли норми Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р., згідно якого прокурори мають право на призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

А згідно до абз. 7 ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII, діючого на момент звернення позивача, до вислуги років, що дає право на пенсію зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, вислуга років позивача, на момент звернення, складає 21 рік і 10 днів, з яких: на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 18 років 07 місяців 10 днів та 02 роки 05 місяців половина терміну навчання в Одеській державній юридичній академії.

Разом з тим, як зазначено вище, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.08.2014р. № 1697-VII, на день звернення з заявою про призначення пенсії, якщо це з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року, необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років становить не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців, а у позивача, враховуючи половину строку навчання у вищому юридичному закладі, вислуга років складає тільки 21 рік і 10 днів, у зв'язку з чим, суд першої інстанції помилково посилався на норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ в редакції, що діяла до липня 2011р., так як зазначений Закон втратив чинність, та набув чинності інший Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII, який неконституційним не визнавався та норми якого діяли на момент звернення позивача.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на той факт, що аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується і ВАС України, зокрема, в своїх ухвалах від 06.03.2017р. по справі № К/800/6224/17 та від 24.03.2017р. по справі № К/800/8698/17.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції, в даному випадку, було порушено норми матеріального і процесуального права, що, в свою чергу, призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Отже, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів, діючи виключно в межах позовних вимог та вимог апеляційної скарги, відповідно до ст.202 КАС України, приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для скасування постанови суду 1-ї інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко