Справа № 2а-2-1759/10
Суддя: Ямкова О. О.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2а-2-_____/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Ямкової О.О., при секретарі - Петровській ОС., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва, в якому просив зобовязати відповідача нарахувати і виплатити недоплачену протягом 2006-2007 років йому, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу згідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в загальному розмірі 2 733 грн. 30 коп.

У судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, але представив суду заяву, в якій вимоги позову не визнав та просив про розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, зважаючи на наявність достатніх доказів для вирішення справи по суті.

Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком та на нього розповсюджується дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни». За таких обставин, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсія позивача має підвищуватись на 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте, протягом 2006 року таке підвищення позивачеві не нараховувалось та не виплачувалось через відсутність бюджетного фінансування для цієї мети та зупиненням Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У 2007 році підвищення до пенсії позивачу виплачувалось в меншому розмірі у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнано неконституційним та таким, що втратило чинність з дня ухвалення рішення - положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, рішенням Європейського Суду з прав людини при розгляді справи «Кречко проти України», ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, суд дійшов до висновку, що відповідач не може посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, оскільки закони про Державний бюджет України як правові акти стосуються виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби і не можуть регулювати відносини в сфері соціального забезпечення громадян, які урегульовані іншими чинними законодавчими актами.

Враховуючи наведене та з огляду на визнання неконституційними та втрату чинності п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», суд вважає дії відповідача по нарахуванню пенсії в обсязі, меншому ніж передбачений діючим законодавством в період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року - неправомірними.

Тому УПФУ слід зобовязати здійснити нарахування та виплату зазначеного підвищення в повному обсязі за вищевказаний період без визначення судом конкретного розміру доплат, що встановлені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки проведення нарахування та обчислення цих сум покладено виключно на відповідача. Правових підстав для зобовязання УПФУ здійснити зазначені дії за інший період не має.

При покладені на відповідача вищезазначеного зобовязання, суд враховує, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і тому посилання УПФУ про неможливість застосування цієї норми до перерахування розміру пенсії позивача є безпідставним, так як останній отримує пенсію саме в такому порядку.

Таким чином, поданий позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд враховує, що позивачем пропущено строк на право звернення до суду в частині вимог з 09.07.2007 року по жовтень 2007 року з поважних причин.

У відповідності до ст.94 КАС України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 100, 159, 160-161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на право звернення до суду.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі міста Миколаєва нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до відповідного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі цієї заяви.

СУДДЯ О.О. ЯМКОВА