Справа № 813/4074/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Справа № 876/4169/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Носа С.П., Кухтея Р.В.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 309 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України, Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.11.2016 №4028 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2.», від 28.11.2016 №315 по особовому складу; поновлення на посаді інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції з 10.11.2016 та стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/2974/16-к про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Позивач, зокрема, зазначив, що предметом доказування у справі є порушення службової дисципліни, тобто вчинення дисциплінарного проступку, а не вчинення кримінального правопорушення, про яке було висвітлено в засобах масової інформації. Судовий розгляд щодо предмету позову не має ніякого відношення до кримінального провадження, що перебуває на даний час на розгляді у Пустомитівського районного суду Львівської області.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України з тих підстав, що вказані справи є взаємопов'язаними, результати розгляду кримінальної справи №450/2974/16-к за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України можуть вплинути на розгляд даної адміністративної справи.

Ухвалою суду від 09.03.2017 року задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження на підставі п.3 ч.1 ст.156 КАС України до набрання законної сили судовим рішенням кримінальній справі.

Ухвала мотивована тим, що зі змісту оскаржуваних наказів, долучених до матеріалів справи копій висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_2 від 02.11.2016, подання про звільнення позивача від 18.11.2016, обвинувального акту від 22.11.2016 та пояснень представників сторін, судом встановлено, що вказане кримінальне провадження є взаємопов`язаним з адміністративною справою №813/4074/16 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України, Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбачених п.3 ч.1 ст.156 КАС України підстав для зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Частиною 4 ст.72 КАС України передбачено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, вирок у справі № 450/2974/16-к за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України може бути використано лише для встановлення факту вчинення позивачем злочину.

Проте, предметом спору у цій справі є вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився, зокрема у порушенні вимог п.п. 1,4,11,12 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що було встановлено відповідачем за результатом службового розслідування, та внаслідок чого позивача було звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Звільнення працівників поліції у зв'язку із вчиненням кримінального правопорушення передбачено п.10 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію".

Таким чином, встановлення рішенням суду у кримінальній справі факту вчинення або не вчинення позивачем злочину не звільняє суд першої інстанції від необхідності встановлення обставин, що свідчать про те, чи мало місце вчинення позивачем дисциплінарного проступку, та не перешкоджає їх встановленню.

Крім того, слід звернути увагу на те, що рішення про звільнення позивача приймалось відповідачем після проведення службового розслідування, яким мали бути встановлені відповідні обставини та докази, які є достатніми для прийняття наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Отже, підстав для зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи немає.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86 КАС України).

Частинами 1-3 ст.70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Отже, надані сторонами адміністративному суду докази, в тому числі і відеозаписи, що отримані законним шляхом, та які містять інформацію щодо предмету доказування, можуть бути досліджені судом першої інстанції незалежно від того, що вони окрім інформації щодо предмету доказування одночасно можуть свідчити і про наявність іншого правопорушення.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених п.3 ч.1 ст.156 КАС України підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахування наведеного, колегія суддів доходить висновку, що ухвалу суду від 09.03.2017 р. слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.160 ч.3,199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року у справі № 813/4074/16 та направити справу для продовження розглядом до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 25.04.2017р.