Справа № 805/2029/15-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2029/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 р. Справа №805/2029/15-а

час прийняття постанови:11:10

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Руссоль-Україна” до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов’язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Руссоль-Україна” звернулося до суду з позовом до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про зобов’язання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар'єрної, шахтної, дренажної води в сумі 495,77 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що товариство повинно було надати податкову звітність за півріччя 2014 року зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод тощо до 10.08.2014 року, проте в зв’язку з проведенням на території м. Слов’янська та Слов’янського району активної фази антитерористичної операції позивач своєчасно не зміг подати зазначену декларацію, крім того з 02.05.2014 року зупинив виробничу діяльність. Торгово-промисловою палатою України товариству видано сертифікат яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 02.05.2014 року, на підставі чого товариство звернулося до податкового органу з заявою про надання відстрочки на подання звітності. Декларацію товариство подало з порушенням строку – 30.09.2014 року, внаслідок чого податковим органом нарахована пеня в розмірі 472,46 грн. На звернення з заявою про списання безнадійного боргу отримано відповідь про відсутність підстав для списання з посиланням на зупинення розпорядження КМУ №1053-р від 30.10.2014 року, яким визначено населені пункти, в яких проводиться АТО. Вважає дії податкового органу щодо нарахування пені незаконними та протиправними, оскільки податковим законодавством передбачений порядок списання безнадійного податкового боргу, у зв’язку з чим звернувся до суду.

Відповідачем у запереченнях на адміністративний позов зазначено, що дійсно товариство звернулося до податкового органу з заявою про списання безнадійного боргу. Проте, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яким визначені міста проведення антитерористичної операції зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р. Крім того, не може бути доказом сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили, в яких визначено правовою підставою п. 100.4-100.5 ст. 100 Податкового кодексу України, які не є підставою для списання податкового боргу. Отже відсутні підстави для задоволенні позовних вимог.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року, позовну заяву задоволено, зобов’язано Слов’янську ОДПІ прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу ТОВ “Руссоль-Україна” зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар’єрної, шахтної, дренажної води у розмірі 495,77 грн.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.02.2017 року скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 та постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.07.2015 року. справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 16.03.2017 року справу прийнято до провадження.

24.04.2017 року ухвалою суду здійснено заміну відповідача на Слов’янську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника

У відповідності до приписів ч.2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Вищий адміністративний суд України скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції зазначив, що для правильного вирішення спору, слід було встановити розмір спірного податкового боргу, що існував на дату виникнення названих форс-мажорних обставин, оскільки посилання на акт звірки № 966 від 15.04.2014 року про наявність пені у розмірі 495,77 грн. як безнадійного податкового боргу не підтверджене матеріалами справи (відсутній такий акт звірки в справі). Лише за результатами дослідження цих фактичних даних можна дійти обґрунтованого висновку про суму боргу, що підлягає списанню в порядку визначеному законодавством.

Відповідач, Слов’янська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, яка в даних правовідносинах реалізує надані їй Податковим кодексом України повноваження.

Як раніше судами було встановлено та зазначене вбачається з матеріалів справи, 30.09.2014 року ТОВ “Руссоль-Україна” до податкового органу подано декларацію зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар’єрної, шахтної, дренажної води за 2 квартал 2014 року зі строком подачі до 10.08.2014 року.

Листом від 30.07.2014 року та 28.08.2014 року позивач звертався до Слов’янської ОДПІ з проханням надати відстрочення на подання звітності та сплати податкового зобов’язання зі збору за спеціальне використання води.

01.09.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахування переплати з податку на прибуток у сумі 10 452,00 грн. в рахунок погашення зобов’язань зі збору за спеціальне використання води в сумі 10 452,00 грн.

У зв’язку з проведенням у Східному регіоні України антитерористичної операції, зокрема у м. Слов’янську та Слов’янському районі, товариство звернулося до Торгово-промислової палати України з проханням засвідчити настання обставин непереборної сили.

Сертифікатом (висновок) Торгово-промислової палати України від 08.09.2014 № 2929/05-4 засвідчено настання обставин непереборної сили з 02.05.2014 року внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з посиланням на п. п. 102.6, 102.7 ст. 102 та п. 100.4, п. 100.5 ст. 100 Податкового кодексу України (далі – ПК України).

Відповідно до акту звірки №1726-20 від 13.10.2014 року за період з 01.01.2014 року до 30.09.2014 року за позивачем значилась недоїмка у розмірі 471,79 грн.

Листом № 1228 від 16.10.2014 року позивач повідомив податковий орган, що наполягає на настання обставин непереборної сили та відсутність підстав для нарахування пені. Крім того зазначає, що товариство пеню не сплачувало та у платіжних дорученнях було визначено напрямок платежу, а саме на погашення зобов’язань по податкам.

07.11.2014 року ТОВ “Руссоль-Україна” звернулось до відповідача із заявою № 1406 про списання безнадійного боргу зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод у сумі 582,83 грн, у відповідності до ст. 101 ПК України та наказу Міндоходів України від 10.10.2013 № 577 “Про затвердження порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків”.

Крім того, листами від 14.11.2014 року позивач повідомив про наявність обставин, що сприяли несвоєчасному поданню податкової декларації та сплати податку.

14.11.2014 року податковим органом у відповідь на звернення позивача про списання безнадійного податкового боргу фактично відмовлено, посилаючись на зупинення розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція” розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р “Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р”.

18.11.2014 року листом №1479 позивач знов повідомив податковий орган, що товариство не сплачувало пеню та платіжними дорученнями погашало податкові зобов’язання з податків.

Відповідно до акту звірки № 966-20 від 15.04.2015 року за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року за позивачем значиться недоїмка у розмірі 495,77 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України)

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України, статті 94 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 323.1 статті 323 ПК України платниками збору за спеціальне використання води є водокористувачі — суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи — підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Порядок подання податкової звітності та збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; " за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар'єрної, шахтної, дренажної води визначено статтею 328 Податкового Кодексу України.

Зокрема, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу.

Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, зокрема, за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об'єктів.

Оскільки позивач є платником збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар'єрної, шахтної, дренажної води, 22.04.2014 року надав до податкового органу податкову декларацію за 1 квартал 2014 року, відповідно до якої нарахована сума податку складає 10 451,33 гривень.

Виходячи з наведеного, декларацію за 2 квартал 2014 року позивач повинен був подати до 10.08.2014 року, однак, як зазначає ТОВ “Руссоль-Україна”, подати декларацію у встановлений законодавством строк не було можливості у зв’язку з тим, що з 02 травня 2014 року на території міста Слов’янська та Слов’янського району, де здійснює господарську діяльність ТОВ “Руссоль-Україна”, проводилась активна фаза антитерористичної операції. У зв’язку з наведеним позивач в екстреному режимі зупинив свою виробничу діяльність з 02 травня 2014 року. Зазначає, що активні бойові дії проходили в безпосередній близькості від території ТОВ “Руссоль-Україна” (селище Семенівка Слов’янського району).

Крім того, підприємству за період проведення активної фази АТО було нанесено значний збиток: повністю та дещо частково зруйновані виробничі корпуси, частково згоріла контора підприємства, що потягнуло за собою значну втрату документації, була знищена оргтехніка, на підприємстві було відсутнє енергопостачання. Банки не працювали, що позбавило позивача можливості своєчасно подати податкову звітність та своєчасно сплатити зобов’язання з екологічного податку.

У зв’язку з зазначених причин позивачем було подано податкову декларацію з екологічного податку за 1 півріччя 2014 року, відповідно до якої нарахована сума податку складає 10 451,33 гривень лише 30 вересня 2014 року.

Зобов’язання зі сплати за вказаною декларацією за 1 півріччя 2014 року, що не спростовується позивачем, було сплачено з запізненням, а саме: 19 вересня 2014 року, про що надано виписку руху коштів по банківському рахунку позивача.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції” від 02.09.2014 року № 1669-VІІ (далі - Закон № 1669-VІІ ).

Згідно з абз.2 ст. 1 Закону № 1669-VІІ визначено, що територія проведення антитерористичної операції – територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14.04.2014 № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р (далі – Розпорядження №1275) затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція”” та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 “Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053”.

Статтею 10 Закону № 1669-VІІ встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг – сума узгодженого грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Згідно положень ст. 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном “безнадійний” розуміється: податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 розділу ІІІ Порядку № 577, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі – ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу; днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов’язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

У випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним (п. 4.1 розділу IV Порядку № 577).

Документом-підставою для прийняття керівником (заступником керівника) контролюючого органу рішення про списання безнадійного боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), є відповідний сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України, що засвідчує настання форс-мажорних обставин у податкових правовідносинах та використовується при списанні безнадійного податкового боргу відповідно до статті 101 Податкового кодексу України.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 07.11.2014 року до податкового органу позивачем було заявлено суму що підлягає списанню як безнадійний борг у розмірі 582,83 грн, разом з тим до суду позивач звертається про зобов'язання відповідача прйняти рішення про списання безнадійного податкового боргу у сумі495,77 грн.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків, за позивачем станом на 31.12.2014 року обліковувалась недоїмка у сумі 482,21 грн, яка погашена 23.01.2015 року, як борг минулих років по розрахунку збору за спеціальне водокористування в частині використання води, 19.02.2015 року позивачу збільшено недоїмку по розрахунку збору за спеціальне водокористування в частині використання води на суму 495,77 грн, 15.04.2015 року зазначену недоїмку погашено, отже відсутня наявність податкового боргу.

Також, згідно платіжного доручення №2878 від 01.10.2015 року наданого позивачем вбачається, що товариством здійснено сплату відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду №805/2029/15-а від 22.09.2015 року за спеціальне використання поверхневих та підземних вод суму 557,28 грн.

Тобто, платіжним дорученням та інтегрованою карткою платника податків підтверджено, що станом на 28.02.2017 року, а також на час розгляду справи за позивачем не обліковується податковий борг по рентній платі за спеціальне водокористування, а саме у сумі 495, 77 грн, що була предметом спору.

Стаття 17 КАС України визначає компетенцію адміністративних судів, яка відповідно до пункту 1 частини 1, зокрема, поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суд зазначає, що акти державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Завдання адміністративного судочинства, полягає, зокрема, у поновленні судом порушених суб’єктивних прав юридичних осіб, а тому передумовою надання судового захисту є встановлення його об’єкту - порушеного права особи.

З урахуванням вищевикладеного, в межах заявленої вимоги відсутній об’єкт судового захисту та необхідність у поновленні прав позивача в цій частині, оскільки негативні наслідки для позивача спричиняє тільки неприйняття відповдіачем рішення про спиання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки на час розгляду справи за позивачем не обліковується податковий борг з рентної плати за спеціальне використання води, а саме зі збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар'єрної, шахтної, дренажної води, у сумі 495,77 грн, який за вимогою позивача підлягає списанню як безнадійний, у відповідності до чого відсутній предмет позову та відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судовий збір на користь позивача стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-11, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Руссоль-Україна” до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов’язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу – відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 24.04.2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 27.04.2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.