Справа № 341/460/17
Суддя: Максимчин Ю. Д.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/460/17
Номер провадження 2-а/341/55/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря Ворох З.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького обєднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправної відмови та зобовязання вчинити дії Галицьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 20 березня 2017 року звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом і просить визнати дії Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (далі Галицьке УПФ) щодо відмови зарахувати їй до загального стажу період роботи в Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року та проведенні перерахунку пенсії протиправними; зобовязати Галицьке УПФ зарахувати період роботи в Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року до загального стажу роботи і провести перерахунок призначеної пенсії з 25 січня 2017 року.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що вона народилась 15.03.1958 року, є жителькою м. Бурштина Івано-Франківської області. В лютому 2017 року вона звернулась до Галицького УПФ з письмовою заявою про зарахування стажу роботи у Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року до загального стажу роботи, а також про проведення перерахунку пенсії шляхом дорахування стажу. Однак, їй було відмовлено у зарахуванні та проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що пенсію їй призначено з 16 вересня 2014 року за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 949,00 грн. Також вказують на те, що згідно із записами її трудової книжки позивачка працювала на Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003року. Проте, згідно довідки № 330 від 15.09.2014 року «Про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України» страхові внески по Приватному ТВП «Софія» за оспорюваний період не сплачувались, а за нормами ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи такого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З таким рішенням відповідача позивачка не погоджується. Відповідно до записів в її трудовій книжці оспорюваний період вона відпрацювала в Приватному ТВП «Софія». Період роботи з 23.01.1995 року. по 26.11.2003 року у Приватному ТВП «Софія» не зараховано, оскільки відповідно до довідки від 15.09.2014 року «Про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України», страхові внески по Приватному ТВП «Софія» за оспорюваний період не сплачувались. Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відтак є всі наявні законні підстави для врахування заробітної плати за оспорюваний період для обчислення розміру пенсії позивачки, і відповідач повинен зарахувати період її роботи до загального стажу з врахуванням заробітної плати та проведення перерахунку пенсії. Тому, просить зобов'язати останнього зарахувати їй зазначений період до загального стажу роботи з врахуванням заробітної плати та здійснити перерахунок пенсії з 25.01.2017 року. При цьому, позивач подала письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник Галицького УПФ України в судовому засіданні заперечив щодо поданого позову і пояснив, що з 16 вересня 2014 року позивачці ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 949,00 грн. Згідно із записами в трудовій книжці позивачка працювала на Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року. Однак, відповідно до довідки №330 від 15.09.2014 року «Про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України» встановлено, що страхові внески по даній організації з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року не сплачувались, зарплата не нараховувалась. Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи такого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Однак, крім ст. 62 цього Закону для обчислення стажу необхідно керуватися також ст. 3 та ст. 56 даного Закону, які передбачають необхідну складову сплату страхових внесків.

Враховуючи це, до загального страхового стажу роботи ОСОБА_1 період з 23.01.1995 року. по 26.11.2003 року не зарахований через несплату страхових внесків. Тому, просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши представлені доводи позивача, заперечення представника відповідача щодо предявленого позову, а також дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в справі письмові докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала на Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року. по 26.11.2003 року, що підтверджується копією трудової книжки.

Як вбачається з копії листа Галицького обєднаного УПФ за № 12/Л-15 від 07.02.2017 року, ОСОБА_1 призначено пенсію з 16.09.2014року у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 949,00 грн.

Відповідно до довідки № 330 від 15.09.2014 року «Про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України» страхові внески по Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року не сплачувались, зарплата не нараховувалась. А тому, період роботи з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року не зараховано до загального страхового стажу роботи за несплату страхових внесків. За нормами ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи такого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Однак, крім ст. 62 цього Закону для обчислення стажу необхідно керуватися також ст. 3 та ст. 56 даного Закону, яка передбачає необхідну складову сплату страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч.2 ст.20 цього Закону).

Дії відповідача щодо не зарахування до загального стажу роботи через несплату страхових внесків є неправомірними, оскільки, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чітко визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В трудовій книжці позивача належним чином зроблені всі записи про прийняття її на роботу та звільнення, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Трудова книжка позивача є належним та допустимим доказом, який підтверджує її стаж роботи, який не може встановлюватись на підставі інших документів.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачу було надано трудову книжку позивачки із належним чином зробленим в ній записами про періоди та місце роботи позивачки. Із врахуванням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Постанови КМУ № 637, відповідач був зобов'язаний призначити позивачці пенсію на підставі даних трудової книжки позивачки.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що заявлені позовні вимоги підставні та обґрунтовані, оскільки обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату таких покладено на страхувальника у відповідності до ст. 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Несплата страхових внесків відбулася не з вини позивачки і не врахування періоду роботи до загального страхового стажу роботи при призначенні пенсії відповідно до записів в трудовій книжці за період роботи з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року є неправомірними.

На підставі ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 48 Кодексу законів про працю України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 24, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 2, 6, 8-11, 17-18, 41, 70, 71, 94, 128, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області щодо відмови зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період роботи у Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року до загального стажу роботи та проведенні перерахунку пенсії неправомірними.

Зобовязати Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період роботи у Приватному ТВП «Софія» з 23.01.1995 року по 26.11.2003 року до загального стажу роботи і провести перерахунок призначеної пенсії з 25 січня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Галицький районний суд Івано-Франківської області. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Ю.Д. Максимчин