Справа № 209/406/17
Суддя: Маслов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/406/17
Провадження № 2-а/209/23/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Камянське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ, капрала поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього 10.02.2017 за адресою Дніпропетровська область, м.Кам'янське, вул.Портова, 1 А; скасувати постанову інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ, капрала поліції ОСОБА_2 серія ЕАА №059754 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що 10.02.2017 приблизно о 14 год. 30 хв. Він на своєму автомобілі НОМЕР_1 здійснював рух по вул.Тритузна в районі будинку №19, у напрямку нового мосту. Коли він почав здійснювати підйом на міст його зупинив інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ, капрал поліції ОСОБА_2 та звинуватив його у тому, що він ніби то здійснив рух по вул.Портовій 1А в м.Камянське на заборонений знак 3.21 (кирпич) ПДР України та фактично без розгляду адміністративної справи виніс електронну постанову серії ЕАА №059754 про накладення на нього адміністративного стягнення. Поліцейський склав електронну постанову, розглянувши на місці справу про адміністративне правопорушення, та вручив йому. Його усне клопотання про перенесення розгляду адміністративного матеріалу за місцем його мешкання з визначеною датою та часом розгляду, тому що він хотів скористатися послугами адвоката, інспектором Васічкіним О.О. не було розглянуто, посилаючись на те, що в цьому немає потреби. Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню, оскільки його безпідставно було зупинено, оскільки знак 3.21. ПДР України за вказаною в постанові адресою відсутній (диск CD-R з фотографіями додається). Зазначає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП та порушив вимоги щодо розгляду справи, а саме порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Крім того, постанову було винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення, а справу розглянуто на місці, що є порушенням ст.258 КУпАП, в тому числі права на захист в контексті можливості надання пояснень, заявляти клопотання, користування юридичною допомогою адвоката. В постанові про накладення адміністративного стягнення згідно ст.283 КУпАП, окрім іншого зазначається правопорушення на вул.Портовій 1А в м. Кам'янське, яке він не скоював, а його дії як водія який рухався по вул.Тритузній у м. Кам'янське взагалі інспектором Васічкіним О.О. не розглядались.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та врахувати надані ним письмові пояснення, з приводу того, що він в своєму позові не оскаржує право працівників патрульної поліції виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та розглядати адміністративні справи, а оскаржує дії інспектора Васічкіна О.О. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього. В запереченнях відповідачем зазначено, що інспектор Васічкін О.О. встановив ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують, але в запереченні не вказано, яким чином він це встановив, та чому ці відомості не відображені у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивачу не були розяснені положення ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, однак в порушення норм ч.2 ст.71 КАС України, відповідач до своїх заперечень не надав жодних доказів про те, що ним були виконані ці дії. Зазначає, що його звинувачують у порушенні ПДР України на вулиці Портовій, по якій 10.02.2017 року він взагалі не рухався, тому зазначеного в постанові правопорушення не вчиняв. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не може бути беззастережним доказом його вини, а інших доказів відповідно до ч.2 ст.71 КАС України відповідач до своїх заперечень не надав, тому просить визнати дії інспектора Васічкіна О.О. неправомірними, а постанову серії ЕАА №059754 скасувати.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення на адміністративний позов про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на обґрунтованість та законність винесеної ним постанови. В запереченні зазначив, що під час патрулювання 10 лютого 2017 року відповідачем в особі інспектора Васічкіна О.О. був помічений автомобіль марки Toyota Carina, номерний знак НОМЕР_2, який порушив вимоги знаку 3.21 «В'їзд заборонено» п.3.21 розділу 33 Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 р. надалі - Правила), а саме, здійснив рух під забороняючий вїзд знак 3.21 за адресою м. Кам'янське, вул.Портова, біля будинку №1А. Відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків та заборони в'їзду усіх транспортних засобів з певною метою, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 059754 від 10.02.2017 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Вважає, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначені ст.258 КУпАП були відсутні, оскільки розгляд даних правопорушень відноситься до компетенції Національної поліції. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Ним була встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та зазначає, що всі вимоги позивача зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. ОСОБА_3 не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили. Просить суд прийняти до уваги судову практику Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з розгляду аналогічної категорії справ (Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі № 203/2730/16-а, ЄРСР №62541630). Зазначає, що позивачу було розяснено положення ст.307, 308, а також права, передбачені ст.268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП. Під час винесення постанови на місці вчинення правопорушення ніяких клопотань та заяв від позивача не надходило. Позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Вважає доведеними обставини вчинення позивачем інкримінованих йому адміністративних правопорушень та правомірними свої дії, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши позиції сторін, дослідивши докази подані сторонами, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд враховує положення ст.71 КАС України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи встановлено, що 10 лютого 2017 року інспектором капралом поліції 1 батальйону 1 роти УПП у м.Дніпропетровську ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА №059754 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.15).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 10.02.2017 о 13 год. 19 хв. в м.Камянське (Дніпродзержинськ) по вул. Портова, 1А здійснив рух на заборонений знак 3.21 (кирпич) ПДР України, чим порушив п.33 ПДР Порушення вимог дорожніх знаків.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення інспектором капралом поліції ОСОБА_2, як уповноваженою посадовою особою органу поліції.

Суд вважає, що інспектор поліції ОСОБА_2 є особою яка відповідно до КУпАП та Закону України "Про Національну поліцію" мав повноваження на розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за відповідною статею КУпАП та мав повноваження на прийняття відповідної постанови.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, при вирішенні питання щодо правомірності дій посадових осіб у питаннях притягнення до відповідальності за вчинення адімністративного правопорушення, необхідним є встановлення не тільки компетенції відповідного органу чи посадової особи, а і перевірка дотримання порядку оформлення відповідних документів, збору доказів та розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

У своєму позові позивач посилається на неналежне місце розгляду справи, а саме те, що справа була розглянута на місці вчинення, замість того, щоб бути розглянута за місцезнаходженням відповідного органу національної поліції.

В ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. А справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Суд зважає на зміст Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015. В наведеному рішенні Конституційний Суд України прийшов до висновку, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Необхідно звернути увагу, що в п.2.4. зазначеного рішення Конституційного Суду України зазначено, щословосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Відокремлення двох дій - оформлення адміністративного правопорушення і розгляд справи про адміністративне правопорушення є важливим, в тому числі і з огляду на можливість реалізації особою яка притягається до адміністративної відповідальності її прав, в тому числі закріплених в ч.1 ст.268 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, підзаконним нормативно-правовим актом, надано право уповноваженим працівникам поліції складати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного праопорушення.

Але при цьому, в будь-якому випадку, має бути забезпечено порядок розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі в частині розяснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та її можливість реалізувати свої права.

У своєму позові та письмових поясненнях позивач вказав на ту обставину, що при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності йому не були розяснені його права, в тому числі передбачені ст. 268 КУпАП, а сам розгляд справи одразу на місці вчинення унеможливив реалізацію таких права.

Відповідно до ст.279 КУпАП, встановлено, що головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Аналогічна норма міститься і в п.9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р.: «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки.»

Матеріали справи, зокрема зміст оскаржуваної постанови не містить відомостей про розяснення відповідних прав і обовязків позивачу. Відповідач не надав доказів на спростування даної обставини.

З огляду на це, суд констатує порушення порядку розгляду справи в цій частині.

Зі змісту оскаржуваної постанови та письмових заперечень відповідач вбачається, що причиною зупинки водія ОСОБА_1, стало порушення ним вимог знаку 3.21 «В'їзд заборонено» п.3.21 розділу 33 Правил дорожнього руху при русі в м.Камянське, вул.Портова, 1-а.

В своєму позові та письмових поясненнях позивач стверджує про те, що він не рухався по вулиці Портовій, 1-а, а рухався по вулиці Тритузній в місті Камянське. Зазначив, що по вул. Портовій, 1-а не встановлено дорожнього знаку, на підтвердження зазначеної обставини, позивачем до матеріалів справи було надано СD-R диск із фотознімками (а.с. 20) будинка та місцевості біля вул.Корчевського 1-а (колишня назва вул. Портова-1а) в місті Камянське та надав відповідне розпорядження про перейменування (а.с.6-13). З фотознімків вбачається відсутність відповідного дорожнього знаку. Доказів на спростування зазначеної обставини відповідач не надав. Немає їх і в матеріалах справи.

З огляду на це, положення ст.71 КАС України, суд вважає доведеною позивачем і не спростованою відповідачем обставину відсутності порушення дорожнього знаку «Кирпич» позивачем за адресою по вулиці Портовій, 1-а, в місті Камянське.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем інспектором поліції ОСОБА_2 доведено наявність його компетенції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, проте не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення відповідного стягнення, не вбачається цього і з матеріалів справи.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ, капрала поліції ОСОБА_2 серія ЕАА №059754 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

У задоволені решти позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.В. Маслов