Справа № 425/3470/16-а
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 Провадження №2-а/425/19/17

Справа №425/3470/16-а

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря - Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рубіжне Луганської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_1 Наніки Віталіївни до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання дій незаконними та зобов,язання вчинити певні дії,-

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на наступне.

До 2014 року вона проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

27.07.2014 року у зв,язку з бойовими діями на території смт.Станиця Луганська Луганської області, вона вимушено переїхала до міста Рубіжне Луганської області.

25.12.2014 року вона була поставлена на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області як внутрішньо переміщена особа і їй було призначено адресну грошову допомогу, яку вона отримувала до червня 2015 року.

З відповіді відповідача від 03.07.2015 року вбачається, що вона не має права на отримання виплат адресної допомоги переміщеним особам у зв,язку з тим, що населений пункт де вона зареєстрована, а саме: Луганська область, Станічно-Луганський район, с. Плотина , не внесений до переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за №1085-р, яким затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

28.10.2015 року вона народила доньку, ОСОБА_1 Наніку Віталіївну.

11.11.2015 року вона звернулася до відповідача для оформлення допомоги при народженні дитини та внесення її до довідки внутрішньо переміщеної особи, але їй було відмовлено, оскільки с. Плотина, Станічно-Луганського району Луганської області де вона зареєстрована, не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Після того, як заступник начальника УПСЗН м.Рубіжне Луганської області ОСОБА_2 повідомив їй, що для того, щоб оформити грошову допомогу при народженні дитини, їй необхідно зареєструвати своє місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, вона звернулася до Рубіжанської міської ради Луганської області з проханням про надання їй реєстрації місця проживання.

Зареєструвавши місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 вона отримала грошову допомогу при народженні дитини.

02.12.2015 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №1276-р «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р» в перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, було внесено с. Плотина, Станично-Луганського району Луганської області.

24.02.2016 року вона звернулася до Управління праці та соціального захисну населення у місті Рубіжне Луганської області з заявою про поновлення виплат щомісячної адресної грошової допомоги та взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи її малолітньої доньки, але отримала відмову у звязку з тим, що її місце проживання зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_2.

З наданою відповіддю вона не згодна, оскільки на момент виникнення обставин, за яких вона була змушена залишити місце проживання, її місцем проживання було: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вулиця Лісна, будинок №56. Тобто, саме ця адреса повинна бути зазначена у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ст.4 Закону України „Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до абз.3 п.6 Постанови КМУ від 01.10.2014 року №509Про облік внутрішньо переміщених осіб, довідку отримує кожна дитина, в тому числі та, що прибула без супроводження батьків, законного представника, а також дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, відмова відповідача у продовженні дії довідки ВПО, а також відмова у внесенні її доньки до вказаної довідки є такою, що суперечить законодавству.

На підставі викладеного просить визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області внести зміни до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи-Бунчужної У.В. щодо адреси прибуття та внести її доньку-Бунчужну Наніку Віталіївну до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1

Відновити виплати щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 11.02.2016 року. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області провести перерахунок щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги , просила визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Нанікі Віталіївні у виплаті щомісячної адресної допомоги починаючи з 11.11.2016 року неправомірними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області здійснити ОСОБА_1 та її донці ОСОБА_3 виплати щомісячної адресної грошової допомоги, призначеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, які були необґрунтовано припинені з 11 лютого 2016 року.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,надала пояснення, аналогічні по суті позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала , надала суду заперечення ,пояснила ,що з січня 2015 року по червень 2015 року позивач отримувала щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа.

22.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області з заявою про подовження виплат щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, у тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк.

Рішенням від 31.07.2015 року в наданні допомоги на проживання ОСОБА_1 було відмовлено на підставі не внесення населеного пункту Плотина Станічно- Луганського району Луганської області до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та до Переліку таких, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р (у редакції чинній на момент звернення позивача за призначенням допомоги на наступний шестимісячний строк).

11.11.2015 року позивач зареєструвала місце свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з внесенням інформації до паспортного документа.

З заявою про внесення до довідки №917002887 від 22.12.2014 року своєї доньки, позивач звернулася 24.02.2016 року, але отримала відмову, оскільки населений пункт Плотина Станічно-Луганського району Луганської області , з якого перемістилася позивач, на момент народження її дитини не входив до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р.

З огляду на той факт, що на момент народження дитини позивача, в населеному пункті звідки перемістилася ОСОБА_1, були відсутні обставини, що визначені в статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а також, що позивач вже була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області не мало законних підстав для внесення до довідки ВПО позивача її новонародженої дитини.

Крім того, довідка ОСОБА_1 №917002887 від 22.12.2014 року є недійсною, оскільки для здійснення призначення та виплати щомісячної адресної допомоги необхідно приведення у відповідність до діючого законодавства даних Єдиної державної інформації бази даних внутрішньо переміщених осіб та довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, яка у документах наданих суду, зазначає різні адреси свого проживання.

Також, із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи своєї доньки позивач до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області не зверталася, відповідно ОСОБА_1 Наніка Віталіївна не перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа.Просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі за необгрунтованістю.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши й оцінивши представлені письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» , внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Обєднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно довідки №917002887 від 22.12.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції,позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа ,яка

перемістилася з с.Плотина Станично-Луганського району Луганської області, контактна адреса : Луганська область, місто Рубіжне, вул.. Б.Хмельницького, будинок №121 (а.с.-11).

Судом було оглянуто особову справу позивача № 809 із якої виходить наступне.

В період з 22.12.2014 року по 21.06.2015 року позивач отримувала щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщена особа у розмірі 442 грн.

Рішенням від 31.07.2015 р. позивачу було відмовлено у наданні допомоги переміщеній особі в звязку з тим,що населений пункт з якого прибула позивач не внесено до переліку ,затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р.

28 жовтня 2015 року позивач народила дочку ОСОБА_1 Наніку Віталіївну(а.с.13)

Розпорядженням КМУ № 1276-рПро внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р.№ 1086-р від 02.12.2015 р. в перелік населених пунектів,що розташовані на лінії зіткнення було внесено с.Плотина Станипчно-Луганського району Луганської області.

11.02.2016 р. позивач звернулась на урядову гарячу лінію з проханням посприяти у виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам та включення до довідки дитини (а.с.15).

24.02.2016 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про поновлення виплат адресної допомоги та включення в довідку її дитини ОСОБА_3,

28.10.2015 р.н.(а.с.15).

Відповіддю на звернення щодо поновлення виплати щомісячної адресної допомоги та включення до довідки дитини від 16.03.2016 р. № 1/76 (а.с.16) позивачу розяснено,що вона в листопаді 2015 року зареєструвала місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 .В звязку з тим,що населений пункт Плотина Станично-Луганського району Луганської області внесено до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення з грудня 2015 року,підстав для внесення відомостей про дитину до довідки від 22.12.2014 р. та відновлення щомісячної адресної допомоги немає .

Відповідно до п.3 ,п.8 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання ,в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,затвердженого постановою ККМУ від 01.10.2014 р. № 505, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. уповноважені органи: протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї .

Виходячи з наведеного,суд вважає,що на момент звернення до відповідача 24.02.2017 р. позивач мала право на отримання щомісячної грошової допомоги оскільки вона прибула з населеного пункту,внесеного до переліку населених пунктів ,що розташовані на лінії зіткнення .

Суд вважає,що в даному випадку мова йшла не про призначення позивачу адресної грошової допомоги, а про поновлення її виплат,про що позивач і звернулася з відповідною заявою.

Питання про поновлення виплат позивачу відповідач мусив вирішити ,в установленому законом порядку і повідомити позивача про рішення за результатами розгляду її заяви.

Суд зазначає,що в особовій справі позивача таке рішення відсутнє,повідомлення про відмову у поновленні щомісячної адресної допомоги також відсутнє, натомість позивачу надано вищевказану відповідь в якій зазначено ,що позивач зареєстрована в

м.Рубіжне Луганської області,вул.Студентська ,28-а/75 з листопада 2015 року а тому не має права на отримання щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщена особа.

Отже, суд дійшов висновку, що жодних належних рішень про відмову в призначенні грошової допомоги відповідач позивачу не надсилав, оскільки доказів зворотного представником відповідача до справи не надано.

Пояснення представника відповідача про те ,що позивачу було відмовлено в поновленні виплати щомісячної адресної допомоги листом ,а не відповідним рішенням в звязку з тим,що вона не мала права на її отримання ,суд вважає такими,що підтверджують порушення вимог закону при вирішенні питання поновлення позивачу виплат щомісячної адресної допомоги.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що оскільки до паспортного документу позивача було внесено відмітку про реєстрацію місця проживання ,то вона не мала право на отримання допомоги. Суд вважає,що в даному випадку має значення лише адреса покинутого місця проживання особи згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». У цій справі такою адресою для позивача є с.Плотина Станично-Луганського району Луганської області,а тому подальша реєстрація позивача за іншою адресою ,за умови відсутності у неї права власності на таке житло поза зоною проведення АТО в Луганській області , не впливає на призначення їй грошової допомоги.

Посилання представника відповідача,що довідка від 22.12.2014 р.не є дійсною і тому неможливо було внести в неї відомості про дитину на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до п.9 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи,затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 509 (в редакції від 26.08.2015 р.,яка діяла на час звернення позивача) , у разі зміни місця проживання або змін у складі сім'ї у зв'язку з народженням дитини (або іншими обставинами) заявник звертається за виданням довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Позивач звернулася з заявою про внесення змін в звязку з народженям дитини до вказаної довідки ,але відповідні зміни відповідачем внесені не були .

Витягу з Єдиної державної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб з якого виходить ,що на час звернення -24.02.2017 р. довідка,видана позивачу 22.12.2014 року була недійсною не надано,а отже вважати її недійсною немає підстав.

Посилання на те,що заява,з якою звернулась позивач не відповідала встановленій формі ,суд також до уваги не бере оскільки доказів того,що позивачу було розяснено порядок звернення не надано.

Суд зазначає, що наявність у позивача громадянства України, статусу переміщеної особи та перебування позивача на обліку в Управлінні було підставою для поновлення щомісячної адресної допомоги ,як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, з дня звернення позивача до відповідача за її призначенням , тобто з 24.02.2017 року,а не з дня звернення на Урядову гарячу лінію 11.02.2016 р. ,як зазначає позивач.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ч.1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і

громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду цієї справи представником відповідача не надано суду переконливих доказів правомірності своїх дій, одночасно суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної адресної допомоги позивачу згідно її заяви від 24.02.2017 року не ґрунтуються на вимогах законодавства України, зокрема, не відповідають Постанові Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, тому є протиправними, в зв'язку з цим позовні вимоги про визнання цих дій неправомірними та зобов'язання відповідача здійснити виплату грошової допомоги згідно зазначеної заяви, підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що при вирішенні цього спору необхідно захистити не тільки порушені права позивача, а ще й права її малолітньої дитини на соціальний захист, гарантовані Конституцією України.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.10,11,71,94,100, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_1 Наніки Віталіївни до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання дій незаконними та зобов,язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті щомісячної адресної допомоги з 24.02.2016 р. неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області (адреса: 93010, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Руденка, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 03196860) здійснити виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Наніці Віталіївні щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505 згідно заяви від 24.02.2016 року.

В задоволенні інших вимог відмовити .

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду виконується негайно у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

Суддя: В.В. Москаленко