Справа № 812/1226/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1226/16

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Ларіної П.Є.,

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - ОСОБА_2,

від третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа - управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку Луганської області, про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - Позивач) до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Відповідач), третя особа - управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - Третя особа), про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії.

Позивач 24.04.2017 без зміни предмету спору, уточнив позовні вимоги просив:

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, повернути помилково сплачені кошти у розмірі 1120,80 грн по платіжному дорученню від 03.11.2014 № 1622 на депозитний рахунок Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області: р/р 1263, МФО: 820172, код 34988646 ГУ ДКСУ у Луганській області;

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, зазначено, що на виконанні у Позивача перебуває виконавче провадження № 34583109 від 02.10.2012 з примусового виконання вимоги про сплату боргу від 04.05.2011 № Ф/241 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Третьої особи боргу у розмірі 1120,80 грн. Після винесення постанови про закриття виконавчого провадження, до Позивача від Третьої особи надійшла скарга про скасування постанови про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження та відновити його, оскільки грошові кошти, які підлягали стягненню згідно виконавчого документу на розрахункові рахунки стягувана не надходили. Здійснивши перевірку матеріалів виконавчого провадження Позивач встановив, що грошові кошти у сумі 1120,80 грн замість стягувача УПФУ в м. Сєвєродонецьку, було дійсно помилково перераховано на розрахунковий рахунок Відповідача. Позивач направляв лист до Відповідача з вимогою щодо негайного вжиття заходів з повернення на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби грошових коштів у сумі 1 120,80 грн, стягнутих з при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу 04.05.2011 № Ф/241, які помилково перераховано на розрахункові рахунки Відповідача.

Відповідач надав заперечення у яких зазначив, що заява Позивача про повернення сум єдиного соціального внеску не підлягає виконанню через/за причини наявності у платника ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску. Крім того, згідно із доданим відділом платіжного доручення від 03.11.2014 № 1622 отримувачем коштів є Третя особа, код 21792459, рахунок - 1216, а ці реквізити не належать до реквізитів ДПІ у м. Сєвєродонецьку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що зазначені кошти були перераховані помилково в рахунок погашення боргу зі сплати єдиного внеску ОСОБА_4, фактично платником зазначений Позивач, якому і повинні бути повернуті кошти.

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав заперечення проти адміністративного позову (а.с. 90-92).

В обґрунтування зазначив, що на момент спірних правовідносин зазначене питання було врегульоване Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/а помилково сплачених коштів, який затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 450 (далі - Порядок № 450). Відповідно до пункту 7 Порядку № 450 заява залишається без задоволення зокрема у випадку наявності у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/а фінансових санкцій. Відповідач зазначає, що у платника ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) станом дату усіх звернень та на теперішню дату наявна заборгованість зі сплати єдино соціального внеску.

Також Позивачем при заповненні поля «Призначення платежу» платіжного доручення не дотримано вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборі митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку і додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих кошті затвердженого наказу Міністерства доходів і зборів України від 22.10.2013 № 609 (далі - Порядок № 609), що діяв на момент спірних правовідносин), а саме: поле «Призначення платежу» зазначено у довільній формі та не зазначено ознаку належності коштів до процедури стягнення - «147» «Стягнення у межах виконавчої провадження».

Керуючись пунктом 8 Порядку № 609 Відповідачем зараховані зазначені кошти як самостійну сплату платником податків грошового зобов'язання (код виду сплати «101»).

Зазначив, що перевіркою реєстраційного журналу вхідної кореспонденції від органів державної влади та управління Відповідача не встановлено надходжень від Позивача від 08.07.2015 та від 25.08.2015 жодних запитів(звернень) щодо повернені коштів ОСОБА_4 За таких обставин, вважає твердження Позивача про відсутність відповідей на них є необґрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відсутні підстави та механізм повернення коштів.

Сторони визначали той факт, що у Позивача відсутня заборгованість зі сплати єдиного внеску.

Листом від 07.10.2016 № 13243/12-14-17-55 Відповідач направив до Позивача для стягнення вимогу про сплату боргу (недоїмки) ОСОБА_4 від 17.08.2016 № Ф441/17У, яку отримано 11.10.2016. Заборгованість по зазначеній вимозі на теперішній час не стягнута. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа надала пояснення щодо заявленого позову (а.с. 40-42), в обґрунтування своєї позиції зазначене наступне.

06.11.2014 головним державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ (далі - ВДВС) ОСОБА_5 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №34583109 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Третьої особи боргу у розмірі 1120,80 грн за вимогою про сплату боргу від 04.05.2011 № Ф/241 вказано, що сума боргу сплачена в повному обсязі, заборгованості за виконавчим документами немає.

Не погодившись з вказаною постановою Третя особа подала скаргу № 3597/09-16/1 до Позивача в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає, що у державного виконавця не було підстав перераховувати кошти на рахунки Відповідача, адже вимога про боргу від 04.05.2011 № Ф/241 про стягнення з ОСОБА_4 боргу у розмірі 1120,80 грн була винесена УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на основі особового рахунку платника, тому стягнення цього виду боргу є виключним повноваженням ПФУ. Повноваження по стягнення заборгованості за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передавались до органів податкової служби. У вимозі від 04.05.2011 №Ф/241 вказаний розрахунковий рахунок, на який необхідно сплатити заборгованість (р/р8 в ЛОУ ВАТ «Державний Ощадбанк У краї МФО 304665). Реквізити розрахункового рахунку, вказані у вимозі №Ф/241 від 04.05 року, на сьогодні не змінились.

Головним державним виконавцем була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження управління неодноразово зверталось ВДВС з листами про хід виконавчого провадження, також були подані скарги не (бездіяльність) державного виконавця до ВДВС Сєвєродонецького МУЮ та Головного територіального УДВС у Луганській області. Відповіді щодо розгляду вказаних скарг на адресу управління не надходили, що є порушенням ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджується з посиланням Позивача на Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6.

Оскільки відповідно до пункту 2 визначається процедура зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхувач або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Позивач не є платником єдиного соціального внеску, згідно вказано Порядку. У даному випадку Позивач здійснює примусове виконання виконавчого документа.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

04.05.2011 управлінням Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьку Луганської області № Ф/241 винесено вимогу про сплату боргу зі страхових внесків в розмірі 1120,80 грн (а.с. 9).

02.10.2012 старшим державним виконавцем Позивача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 34583109 про примусове виконання вимоги про сплату боргу від 04.05.2011 № Ф/241 (а.с. 8).

В ході примусового виконання виконавчого провадження № 34583109 з боржника ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 сума боргу була стягнута в повному обсязі та помилково перерахована згідно платіжного доручення від 03.11.2014 № 1622 на розрахунковий рахунок № 1216 в Головному управлінні ДКСУ у Луганській області (а.с. 12).

Сторонами визнано, що при заповненні поля «Призначення платежу» платіжного доручення № 1622 не дотримано вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборі митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку і додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих кошті затвердженого наказу Міністерства доходів і зборів України від 22.10.2013 № 609 (далі - Порядок № 609), що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), а саме: поле «Призначення платежу» зазначено у довільній формі та не зазначено ознаку належності коштів до процедури стягнення - «147» «Стягнення у межах виконавчої провадження».

Керуючись пунктом 8 Порядку № 609 ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС зараховані зазначені кошти як самостійну сплату платником податків грошового зобов'язання (код виду сплати «101»). Згідно із поясненнями Позивача, зазначена помилка мала місце в наслідок реорганізацій, які мали місце у Третьої особи та Відповідача та зміни їх повноважень.

Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогами про повернення помилково перерахованих коштів на відповідний депозитний рахунок відділу №3374, МФО 804013, код 34988646, але отримував негативну відповідь у звязку з відсутністю законодавчих підстав для повернення та наявності у платника ОСОБА_4 станом на час надходження коштів, заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску (а.с. 17-23).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2016 року за № 193/28323 затверджено Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, визначено процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску (далі - Порядок № 6).

Пункт 3 Порядку № 6 містить визначення термінів, а саме:

- неналежний платник - платник, з рахунку якого здійснено помилкове списання коштів та/або який не є платником єдиного внеску.

- помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника.

Пунктом 7 Порядку № 6 передбачено, що у разі надходження Заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації.

Також зазначеним пунктом визначені виключні підстави для залишення заяви без задоволення, до яких зокрема відносяться:

- невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку;

- недостовірність викладеної у Заяві Платника інформації;

- подання Заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску;

- наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

В судовому засіданні сторонами визнано, що у Позивача відсутня заборгованість перед Відповідачем.

Фактично в платіжному дорученні № 1622 Позивач зазначений як Платник.

Спірні кошти були перераховані з депозитного рахунку № 3374, який належить Сєвєродонецькому міському ВДВС в звязку з чим згідно закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не можуть вважатись такими, що є надміру сплаченими платником ОСОБА_4, та не можуть бути зарахованими в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску.

Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові кошти стягнуті з боржника в даному випадку з ОСОБА_4 повинні бути перераховані у встановленому порядку на визначений стягувачем (УПФУ у м. Сєвєродонецьку) рахунок.

Статтею 43.1 Податкового кодексу України передбачається повернення помилково сплачених сум грошових зобов'язань платнику, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно платіжного доручення від 03.11.2014 № 1622 платником коштів, які надійшли на рахунок № 1216, відкритий органами Міністерства доходів і зборів в Головному управлінні ДКСУ у Луганській області є Сєвєродонецький міський ВДВС.

Системний аналіз зазначених обставин та нормативної бази, яка регламентує спірні правовідносини свідчить про відсутність у Відповідача підстав для відмови у поверненні помилково зарахованих коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем про зверненні до суду з первинним позовом було сплачено за заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру судовий збір в розмірі 2756,00 грн.

Уточнивши позовні вимоги, Позивачем заявлено лише одну вимогу немайнового характеру.

З огляду на те, що судом задоволено саме уточнені позовні вимоги позивача, який не є субєктом владних повноважень, задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на Позивача у сумі 1378,00 гривень.

Щодо решти сплаченого збору в сумі 1378,00, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» може бути повернутий лише за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України у судовому засіданні 27 квітня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 105, 158-163, 167, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області () повернути помилково сплачені кошти у розмірі 1120,80 грн за платіжним дорученням від 03.11.2014 № 1622 на депозитний рахунок Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за ревізитами: р/р 1263, МФО: 820172, код 34988646 ГУ ДКСУ у Луганській області.

Стягнути на користь Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_6