Справа № 520/2994/17
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/2994/17
Провадження № 2-а/520/454/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Одесі про зобовязання призначити пенсію за віком,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2017 року звернувся до суду з вимогами зобовязати відповідача призначити йому ОСОБА_1 пенсію за віком з 30.08.2016 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням компенсації втрати частини доходів. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений, надав письмову заяву про вирішення спору за його відсутності, на позов відповідач надав письмові заперечення.

Суд вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

ОСОБА_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, 05.12.1995 року виїхав з України на постійне проживання до Ізраїлю, де прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль, не працює. Перед виїздом за кордон ОСОБА_1 проживав за адресою: м. Одеса пр.-т Академіка ОСОБА_2АДРЕСА_1. У період з 1973 року по 1995 рік ОСОБА_1 працював на підприємствах України і має трудовий стаж більше 20 років.

30.08.2016 року представник позивача за довіреністю надав до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Одеси заяву від імені ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, підтверджуючи своє право на пенсію наявністю відповідного трудового стажу і досягненням пенсійного віку.

12.09.2016р. УПФ України в Київському районі м. Одеси листом № 204/С-01 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, посилаючись на відсутність правових підстав для призначення пенсії, тому як ОСОБА_1 не має реєстрації на території України.

Позивачева сторона доводить, що відмова у призначенні пенсії суперечить нормам чинного законодавства України та порушує право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009, рішення ЄСПЛ у справі «CaseofPichkur v. Ukraine» (Case № 10441/06), яке набрало чинності 07.02.2014 року, рішення Верховного суду України від 19.05.2015 року. До позову надані копії документів, що були на розгляді в територіальному управлінні пенсійного фонду: посвідчення особи, видане ОСОБА_1 в Рішон Ле-Ціона, трудова книжка, диплом про отримання вищої освіти, довідка про заробіток для обчислення пенсії, історична довідка щодо перейменувань підприємств, довіреність на імя представника,заява про призначення пенсії за віком, копія громадянського паспорту ОСОБА_1, довідка Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 14.09.1995 року отримав дозвіл на виїзд на постійне місце проживання до держави Ізраїль, що ОСОБА_1 є громадянином України, постанова Печерського райсуду м. Києва від 4.11.2016 року про зобовязання Пенсійного Фонду України передати уповноваженому територіальному органу ПФУ для розгляду заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, повідомлення ПФУ про направлення заяви ОСОБА_1 з доданими до неї документами на розгляд УПФУ в Київському районі м. Одеси.

Дослідивши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних правових підстав:

За приписами ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етичного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності до ст.25 Конституції України Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Право на пенсію в України є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Приписами ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав. Виходячи із правової та соціальної природи пенсії право громадянина на призначення йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач як громадянин України, мешкаючи в державі Ізраїль, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закон)' України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). При цьому зазначенні положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058. Положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 24.11.2005р. №22-1 (далі - Порядок), заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У п.7 Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) заявника. Згідно п.16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік. За приписами п.29 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Матеріали справи підтверджують наявність доказів, які свідчать про те, що позивач до виїзду на постійне проживання до держави Ізраїль мешкала за адресою: м. Одеса пр.-т. ОСОБА_2,19/1 квартира 28.

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1задовольнити.

Зобов'язати Центральне Об»єднанне Управління пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства України пенсію за віком, починаючи з первісного дня звернення за призначенням пенсії - з 1 вересня 2016 року з проведенням індексації втрати частини доходів.

Постанова може бути оскаржена в Одеській апеляційний адміністративний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.