Справа № 344/15762/16-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/321/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП НП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії АР №144121 від 03.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП НП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії АР №144121 від 03.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що керуючи автомобілем, 03.11.2016 року о близько 11:00 год. по вул. Грушевського в м. Івано-Франківську здійснив вимушену зупинку ближче ніж 10 метрів до пішохідного переходу, оскільки вільного місця для паркування не було, він дуже поспішав, так як мав в цьому місці придбати в аптеці ліки та деякі особисті речі для свого племінника, який є інвалідом та перебуває на лікуванні в Італії (м.Анкора), які повинен був відвезти на вокзал, так як автобус на Італію відправлявся 03.11.2016 року о 12:30 год. і їде він у це місто один раз на тиждень. Інспектором роти №1 батальйону УПП НП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 було притягнено позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.15.9.Г ПДР України та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Однак, відповідач не взяв його пояснення до уваги. Просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії АР АР №144121 від 03.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні вимоги заявленого адміністративного позову підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, мотивуючи тим, що 03.11.2016 року позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку по вул.Грушевського, 4 в м.Івано-Франківську ближче 10 метрів до пішохідного переходу, порушив п.15.9.Г ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. На прохання відповідача надати квитанції про купівлю ліків, позивач на місці вчинення зазначеного адмінправопорушення не відреагував. А тому, було складено постанову серії АР №144121 від 03.11.2016 року, якою до позивача було застосовано адмінстягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР №144121 від 03.11.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти №1 батальйону УПП НП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 по вул.Грушевського, 4 в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 03.11.2016 року о 12:03 год., керуючи транспортним засобом АУДІ А4, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Грушевського, 4 в м.Івано-Франківську здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу. У звязку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6).

09.11.2016 року позивач звернувся до начальника УПП в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_4 із скаргою на неправомірні дії працівників патрульної поліції УПП у м.Івано-Франківську під час винесення постанови про порушення ПДР (а.с. 16).

Згідно відповіді №М-1053/Ш/20/01-2016 ДПП УПП у м.Івано-Франківську від 21.11.2016 року позивача повідомлено про те, що винесена постанова серії АР №144121 від 03.11.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255 грн., відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки, він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м до пішохідного переходу, яка не була вимушеною. Проведеною перевіркою відділом моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в м.Івано-Франківську та вивченням записів із нагрудних відеореєстраторів інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 та інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_5, встановлено, що патрульні поліцейські будучи при виконанні покладених на них службових обовязків діяли на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України Про Національну поліцію, КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та розяснено, що він має право оскаржити постанову в суді відповідно до ст.288 КУпАП (а.с. 15).

Відповідно до п. 15.9.Г ПДР України зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Пунктом 1.10 ПДР України встановлено, що вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

У відповідності до п.15.14 ПДР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

Пунктом 9.9, 9.10, 9.11 ПДР України передбачено, що Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі. Разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м. Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 («в», «г», «ґ») цих Правил; з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті «б» пункту 9.10 цих Правил, чого в даному випадку позивачем дотримано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Посилання позивача на те, що він здійснив вимушену зупинку транспортного засобу ближче 10 м. до пішохідного переходу не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому є необгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на непредставлення позивачем доказів, які б спростовували обставини, викладені інспектором роти №1 батальйону УПП НП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122 ч. 1, 283, 288 КУпАП ст. ст. 11 ч. 1, 17, 18, 71 ч. 1 КАС України, керуючись ст. ст. 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП НП у м.Івано-Франківську ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії АР №144121 від 03.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пастернак І.А.