Справа № 367/7092/16-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/7092/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Кухленко Д.С.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Панчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 17 червня 2016 року.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2017 року позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивач у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити у частині визначення дати призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно із ст.. 198, 201 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжці позивача містяться такі записи: з 01 вересня 1983 року по 30 квітня 1984 року за професією «електрослюсар III роз. підземним»; з 28 квітня 1984 року по 20 серпня 1984 року - «навчання за професією»; з 18 вересня 1985 року по 10 грудня 1985 року - «учень горно робочого очисного забою»; з 17 грудня 1985 року по 09 жовтня 1987 року -«військова служба»; з 26 жовтня 1987 року по 21 квітня 1988 року за професією «електрослюсар IV роз. підземним»; з 20 серпня 1990 року по 06 листопада 1993 року за професією «учень горноробочого очисного забою»; з 27 лютого 1998 року по 13 серпня 1998 року за професією «начальник участка з повним робочим днем під землею »; з 15 червня 2001 року по 02 липня 2002 року за професією «горний майстер с повним робочим днем під землею»; з 22 жовтня 2002 року по 24 січня 2003 року за професією «підземним майстром з повним робочим днем під землею». Загальний пільговий стаж - 9 років 6 місяців 24 дні.

17 червня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

23 червня 2016 року позивач надіслав поштою додаткові документи, що підтверджують його право на призначення пенсії на пільгових умовах(а.с.32).

Рішенням № 2101 від 24 червня 2016 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області було відмовлено призначенні пільгової пенсії за списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(а.с.33).

Листом від 01 липня 2016 року позивачу повернено документи, у зв'язку з тим, що документи та довідки підготовлені та видані з територій, які непідконтрольні українській владі не підлягають розгляду(а.с.35-51).

Вважаючи, що його права, свободи та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, а також Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: - чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Системний аналіз відомостей, що містяться у матеріалах справи дає підстави для висновку про те, що станом на дату подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 позивачу виповнилось повний 51 рік, загальний стаж роботи складає більше ніж 21 року, пільговий стаж складає повних 9 років.

24 квітня 2017 року у судовому засіданні Київського апеляційного адміністративного суду представник управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області пояснила, що у відповідача відсутні заперечення щодо порядку обрахунку пільгового стажу позивача.

Натомість, відповідач зазначає, що підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах є те, що довідки, видані на підтвердження наявності у позивача пільгового стажу не підлягають розгляду на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Таким чином, дія Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не поширюється на територію Луганської та Донецької області України.

Крім того, відповідачем не визначеного будь-якого іншого нормативно-правового акту, який би встановлював обмеження у спірних правовідносинах щодо порядку обрахунку стажу для призначення пенсії, здобутого на роботах за період з 1983 року по 2003 рік.

Як вбачається з рішення № 2101 від 24 червня 2016 року, відповідач зазначає, що записи у трудовій книжці позивача не відображають повної інформації, необхідної для визначення права на призначення пільгової пенсії.

Натомість, відповідачем не вказано, яку саме інформацію не відображають записи у трудовій книжці позивача та за який період.

У трудовій книжці позивача містяться такі записи: з 01 вересня 1983 року по 30 квітня 1984 року за професією «електрослюсар III роз. підземним»; з 28 квітня 1984 року по 20 серпня 1984 року - «навчання за професією»; з 18 вересня 1985 року по 10 грудня 1985 року - «учень горно робочого очисного забою»; з 17 грудня 1985 року по 09 жовтня 1987 року - «військова служба»; з 26 жовтня 1987 року по 21 квітня 1988 року за професією «електрослюсар IV роз. підземним»; з 20 серпня 1990 року по 06 листопада 1993 року за професією «учень горноробочого очисного забою»; з 27 лютого 1998 року по 13 серпня 1998 року за професією «начальник участка з повним робочим днем під землею »; з 15 червня 2001 року по 02 липня 2002 року за професією «горний майстер с повним робочим днем під землею»; з 22 жовтня 2002 року по 24 січня 2003 року за професією «підземним майстром з повним робочим днем під землею».

Аналіз записів у трудовій книжці позивача дає підстави для висновку про те, позивач є працівником, зайнятим повний робочий день на підземних роботах.

Сторонами не заперечується дотримання інших вимог, встановлених п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для призначення позивачу пенсії за Списком №1.

Проте, вирішуючи у резолютивній частині питання про дату, з якої належить здійснити призначення пенсії, суд першої інстанції зазначив дату звернення позивача до відповідача із відповідною заявою - 17 червня 2016 року.

Натомість, відповідно до ч. 4 ст.. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Отже, абз. 2 резолютивної частини постанови суду першої інстанції необхідно викласти таким чином: «Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Ірпінь Київської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 01 липня 2016 року.»

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.. 198, 201 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. 160, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2017 року - змінити, виклавши абз. 2 резолютивної частини у такій редакції: «Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Ірпінь Київської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 01 липня 2016 року.».

У решті постанову Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України у порядку, визначеному ст.. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст виготовлено 25.04.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Безименна Н.В.