Справа № 22-а-12553/08
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2010 р.Справа № 22-а-12553/08

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Бойка А.В. та Кравця О.О.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

розглянувши в місті ОСОБА_1 в порядку письмового провадження у звязку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу начальника Державної податкової інспекції у м. Херсоні на постанову господарського суду Херсонської області від 08 квітня 2008 року по справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні до приватного підприємства «Трансконтрукт»про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів, скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2008 року Державна податкова інспекція у м. Херсоні звернулась до суду з позовом до ПП «Трансконтрукт»про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів, скасування державної реєстрації, визнання недійними фінансово-господарських документів, складених після перереєстрації підприємства на гр. ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначалося, що 31 липня 2007 року виконавчим комітетом Херсонської міської ради було зареєстровано зміни до статуту приватного підприємства «Трансконтрукт», відповідно до яких права та обовязки засновника передавались ОСОБА_2. Однак перереєстрацію підприємства проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки з боку ОСОБА_3 була відсутня воля на зайняття підприємницькою діяльністю, що підтверджується, на думку позивача, поясненнями ОСОБА_2, відібраними органом дізнання. Таким чином, реєстрація ПП «Трансконтрукт»відбулась з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», ст. ст. 56 та 57 Господарського кодексу України, ст. ст. 87 та 91 Цивільного кодексу України.

Постановою господарського суду Херсонської області від 08 квітня 2008 року у задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у м. Херсоні відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник ДПІ у м. Херсоні в апеляційній скарзі зазначає, що при вирішенні справи судом порушено норми матеріального та процесуального права, і, крім того, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи. На думку апелянта, судом порушено норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які регулюють господарські правовідносини. Також судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги пояснення ОСОБА_2, відібрані органом дізнання, щодо відсутності наміру займатися підприємницькою діяльністю. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що 05 червня 2006 року ПП «Трансконтрукт»зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності виконавчим комітетом Херсонської міської ради. Засновником підприємства зареєстровано ОСОБА_1.

26 липня 2007 року на підставі нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 передано ОСОБА_2 права та обовязки засновника ПП «Трансконтрукт». Також 26 липня 2007 року прийнято рішення про внесення змін до статуту підприємства в частині зміни засновника підприємства та юридичної адреси. Зазначені зміни до статуту 31 липня 2007 року зареєстровано виконавчим комітетом Херсонської міської ради.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ДПІ у м. Херсоні в частині заявлених вимог про скасування державної реєстрації відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що пояснення ОСОБА_2, відібрані органом дізнання, не є доказом відсутності у громадянина ОСОБА_2 волевиявлення на зайняття підприємницькою діяльністю.

Так, частиною 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»визначено вичерпний перелік підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не повязано з її банкрутством, якими є: визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

На підставі ст. ст. 238 та 239 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, в тому числі скасування державної реєстрації та ліквідація субєкта господарювання. При цьому, згідно ч. 1 ст. 247 названого Кодексу, застосування адміністративно-господарської санкції у вигляді скасування державної реєстрації цього субєкта та його ліквідації можливе у разі здійснення субєктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам.

На підставі аналізу наведених норм чинного законодавства України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що скасування державної реєстрації та ліквідація субєкта господарювання можливі лише за умови встановлення факту проведення державної реєстрації юридичної особи з порушеннями закону, які не можна усунути, або провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої заяви від 26 липня 2007 року добровільно прийняв на себе права та обовязки засновника ПП «Трансконтрукт», у звязку з чим до статуту підприємства було внесено відповідні зміни, які зареєстровано виконавчим комітетом Херсонської міської ради 31 липня 2007 року.

Наведені позивачем доводи щодо державної реєстрації змін до установчих документів ПП «Трансконтрукт», а саме реєстрації змін засновника підприємства на особу, яка не мала наміру займатися підприємницькою діяльністю, про що ОСОБА_2 надав пояснення 28 вересня 2007 року працівникам податкової міліції м. Херсона, не могли бути свого часу підставою для відмови у проведенні державної реєстрації змін в реєстраційні дані юридичної особи, оскільки вичерпний перелік таких підстав визначений у ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»і до нього не включено обставини, про які згадує позивач.

У свою чергу, частиною 1 зазначеної статті Закону передбачено, що відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експерта.

За змістом ч. 4 ст. 72 названого Кодексу документи та протоколи, отримані при провадженні по кримінальній справі, не є обовязковими для адміністративного суду. Звільнення від доказування в адміністративному судочинстві можливе лише на підставі вироку суду в кримінальній справі, що набрав законної сили, стосовно правових наслідків дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Із врахуванням наведених положень процесуального закону, пояснення ОСОБА_2, надані оперуповноваженому податкової міліції в процесі перевірки підстав для порушення кримінальної справи, не є належними доказами в розумінні ст. 72 КАС України.

Зважаючи на викладене, безпідставними є вимоги податкового органу щодо припинення відповідача, як юридичної особи, з моменту реєстрації зміни засновника підприємства на ОСОБА_2, а тому оскаржуване судове рішення у вказаній частині підлягає залишенню без змін.

Проте, розгляд судом першої інстанції позовних вимог ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними установчих, реєстраційних та фінансово-господарських документів ПП «Трансконтрукт» не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ст. 104 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення податкового органу до суду із позовом) субєкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

При розгляді вимог ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними установчих, реєстраційних та фінансово-господарських документів відповідача суду першої інстанції слід було виходити з того, що такі вимоги не можуть бути самостійними позовними вимогами, оскільки в силу ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» реєстраційні, установчі та первинні фінансово-господарські документи субєкта господарювання підлягають правовій оцінці лише з іншими позовними вимогами, зокрема, у справі про припинення юридичної особи, що не повязане з банкрутством такої юридичної особи.

Таким чином, вказані вимоги не є самостійними, оскільки визнання зазначених документів недійсними законом не вимагається. Висновок суду про невідповідність цих документів вимогам чинного законодавства має міститись у мотивувальній, а не в резолютивній частині судового рішення.

Оскільки позов контролюючого органу про визнання недійсними реєстраційних, установчих, а також фінансово-господарських документів відповідача не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 та ч. 1 ст. 203 КАС України приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції в частині зазначених позовних вимог із закриттям провадження у справі у вказаній частині.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 203, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Державної податкової інспекції у м. Херсоні задовольнити частково.

Постанову господарського суду Херсонської області від 08 квітня 2008 року в частині визнання недійсними установчих, реєстраційних та фінансово-господарських документів з моменту перереєстрації підприємства на ОСОБА_2 скасувати, а провадження в адміністративній справі у вказаній частині закрити.

В іншій частині постанову господарського суду Херсонської області від 08 квітня 2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: