Справа № 362/638/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/638/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ковбель М.М. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Літвіної Н.М., Коротких А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області про: зобов'язання вчинити дії щодо встановлення статусу інваліда війни, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та зобов'язання видати посвідчення інваліда війни.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2017 позов задоволено.

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області прийняти рішення щодо встановлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, статусу інваліда війни, та видачі посвідчення інваліда війни, відповідно до діючого законодавства України.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким закрити провадження у справі.

Справа розглянута згідно з п.3 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач з 28.08.1986 по 29.08.1986 був задіяний в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань оборони (відправлений у відрядження в зону Чорнобильської катастрофи для вивозу речей), що підтверджується копіями наказу №100 від 27.08.1986 року, подорожнім листом, посвідченням про відрядження, інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 07.02.2017 №01.1-14/216-8.

Згідно з ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно довідки МСЕК серії 2-18 МАБ №013899 та довідки серії КИО - І №067648 від 08.07.1998, ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довічно.

17.05.2011 позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, Київською обласною держадміністрацією було видано посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1, та вкладку НОМЕР_2.

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни.

Проте, відповідач листом №01-42/305 від 31.01.2017 відмовив позивачу у встановленні такого статусу, пославшись на те, що основним документом для надання статусу інваліда війни відповідно до п.9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є довідка, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження про залучення особи до формувань ЦО, займану посаду та документацію про роботу, яку виконав громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а встановлення статусу інваліда війни, на підставі вищевказаної інформаційної довідки, виданої Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської ОДА, не є правомірним, так як така довідка не містить інформацію про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення особи до формувань ЦО та усіх відомостей про роботу, яку виконав громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, проаналізувавши інформаційну довідку Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 07.02.2017 року

№01.1-14/216-8, дійшов висновку, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування ЦО і був залучений до виконання евакуаційних заходів ЦО, з чим погоджується колегія суддів при розгляді даної апеляційної скарги, з наступних підстав.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, обов'язковими умовами за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є наявність у особи інвалідності, наявність доказів залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

У ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь формування, що створювалися в іншому порядку ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялися у райони виконання робіт згідно розпорядження керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Водночас, як неодноразово зазначено третьою особою - Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації в наданих поясненнях, документи, які б підтверджували участь формувань ЦО окремих підприємств, установ, організацій або знищені, або відсутні. Департамент також не володіє відповідними архівними документами. Водночас, формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Таким чином, громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Відтак, позивача було залучено до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони, внаслідок чого останній отримав захворювання, пов'язане з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та став інвалідом, що підтверджено доказами, які відповідають вимогам ст.70 КАС України.

З урахуванням викладеного, та положень п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", колегія суддів вважає обґрунтованим те, що ОСОБА_2 має право на встановлення статусу інваліда війни і отримання документа, що підтверджує зазначений статус, та що не спростовано апелянтом.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, та вказує на правомірність задоволення позовних вимог, з урахуванням наданих доказів та положень п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Жодних обгрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та доводили факт дотримання вимог законодавства відповідачем при апеляційному розгляді справи не надано, а судом не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги стосуються особливостей виплати в 2016 році щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, та жодним чином не обґрунтовують правову позицію апелянта в межах даного адміністративного спору. Обґрунтування апелянта не стосуються механізму встановлення статусу інваліда війни, згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не беруться до уваги колегією суддів. Також, апелянтом не наведено жодних підстав для закриття провадження у справі, передбачених ч.1 ст.157 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належні докази правомірності своїх дій та рішень, та при апеляційному розгляді справи не обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 06.03.2017 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 98, 160, 186, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.