Справа № 766/5893/17
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/5893/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування вимог зазначає, що з березня 1994 року вона працювала на посаді судді Комсомольського районного суду м.Херсона, а з квітня 1998 року вона працювала на посаді судді Херсонського Обласного суду. Постановою Верховної ради України від 17.06.2004 року №1813-ІV її було обрано суддею Апеляційного суду Херсонської області безстроково, 14.12.2016 року звільнено із займаної посади у звязку з поданням заяви про відставку. Рішенням комісії для розгляду питань повязаних з призначенням та виплатою пенсії їй призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 23654,40 грн., виходячи із стажу роботи на посаді судді 22 роки 9 місяців 01 день, що становить 84% грошового утримання судді на відповідній посаді. Не погоджуючись з вказаним рішення УПФУ 30.03.2017 року Позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні із заявою про перерахунок довічного грошового утримання з підстав неврахування в повному обсязі усього стажу. Позивач вважає, що стаж роботи на посаді судді, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства зараховується календарний період навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова , тобто 4 роки 10 місяців. Враховуючи той факт, що вона вже обіймала посаду судді більше 10 років до стажу повинно бути зараховано половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного інституту (2 роки 5 місяці 00 днів). Отже, стаж роботи дає право позивачу на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, а становить 25 років 2 місяці 01 день (22 роки 9 місяців 01 день - робота на посаді судді) - 2 роки 5 місяці 00 днів(половина строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова), що в свою чергу дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, оскільки за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо визначення розміру її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування стажу роботи та зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, шляхом зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова, що становить 02 року 05 місяців 00 днів, починаючи з 15.12.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Херсонської області та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання і допустити негайне виконання постанови в частині зобовязання проведення виплати різниці несплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання з 15.12.2016 року по час винесення постанови.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини та за наявності достатніх підстав суддя приходе до висновку про можливість ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом встановлено, що предметом даного позову є дії суб'єкту владних повноважень по проведенню нарахування позивачу пенсії, а тому відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України, справа повинна розглядатися в порядку скороченого провадження.

11.04.2017 року ухвалою суду було відкрито скорочене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

20.04.2017 року від відповідача надійшли письмові заперечення, які отримані суддею 24.04.2017р., в яких просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, зазначивши, що період навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І.Мечникова не враховується для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання, а лише період роботи на посаді судді. Отже до стажу роботи позивача на посаді судді з урахуванням вимог вказаного вище не зараховується календарний період навчання, що в свою чергу не дає право позивачу на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків.

Положеннями ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом пяти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 15 березня 1994 року позивач працювала на посаді судді Комсомольського районного суду м.Херсона, а з 27 квітня 1998 року позивач працювала на посаді судді Херсонського Обласного суду. Постановою Верховної ради України від 17.06.2004 року №1813-ІV позивача обрано суддею Апеляційного суду Херсонської області безстроково, 14.12.2016 року звільнено із займаної посади у звязку з поданням заяви про відставку. Рішенням комісії для розгляду питань повязаних з призначенням та виплатою пенсії позивачу 30.03.2017 року призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 23654,40 грн., виходячи із стажу роботи на посаді судді 22 роки 9 місяців 01 день, що становить 84% грошового утримання судді на відповідній посаді.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах їх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, установленим частиною 1 статті 58 Конституції України закони та титлі правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав судців на «конання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України (стаття 126, частина 2 статті 127, стаття 128, стаття 130). Отже, ОСОБА_2 України не допускає обмеження чи скасування встановлених конституційних гарантій діяльності суддів.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується зокрема належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді, правом судді на відставку. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Тобто гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що також неодноразово було зазначено і Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005.

Згідно з ч. 5 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Згідно ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні норми містить і ОСОБА_2 України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р., який набрав чинності 30.09.2016 р. Так, відповідно до абзацу 2 пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної ОСОБА_3 України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 з наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Слід зазначити, що щомісячне довічне грошове утримання судді є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді

При цьому, щодо стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України станом на день подання заяви) суддя, який має стаж роботи на досаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, чає право подати заяву про відставку.

Разом з тим, згідно з пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Загоном України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання помісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролеру за діяльністю суддів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, ОСОБА_3 арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Виходячи з наведених вище норм чинного законодавства стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, зокрема, з урахуванням вимог вказаного вище законодавства зараховується половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів становить 25 роки 02 місяці, що в свою чергу дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, оскільки за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, що відповідає положенням пункту 25 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідно до якого у разі, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної ОСОБА_3 України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону і, що також передбачено частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016.

Поділ стажу та видокремлення з відповідного стажу роботи на посаді судді періоду половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним та таким, що суперечить вказаному вище чинному законодавству, яким передбачено визначення стажу роботи на посаді судді, у тому числі умови зарахування до вказаного стажу зазначеного періоду, оскільки за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується, зокрема, календарний період проходження строкової військової служби, робота на посадах прокурорів і слідчих, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, і відповідний стаж є єдиним та визначається як стаж роботи на посаді судді.

Відповідно до документів, поданих до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні для встановлення і виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання, зокрема, подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання, розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, довідки про заробітну плату, стаж роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає повних 25 років, а суддівська винагорода (заробітна плата) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання 23654,40 грн.

Таким чином, за вказаних обставин розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен становити 90 відсотків суддівської винагороди судді ( 80% + 10 % ( 5 років * 2 %).

Однак, відповідач, встановив, що ОСОБА_1 має право на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 84 відсотки суддівської винагороди судді, безпідставно розділивши стаж роботи судді і видокремивши зі стажу роботи на посаді судді вказаний період і врахувавши при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання лише період роботи на посаді судді, що є неправомірним та суперечить рішенню ОСОБА_3 юстиції від 08.12.2016 року щодо звільнення у відставку, зокрема, та чинному законодавству в цілому, про що зазначено.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 зазначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення судців до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України, також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 та від 08 червня 2016 року № 4- рп/2016.

Частиною другою ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Правомірність свого рішення відповідачем в рамках даної справи не доведена.

Оскільки дії та рішення відповідача при встановленні (призначенні) ОСОБА_1. щомісячного довічного грошового утримання призвели до порушення принципу правової визначеності як складової верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України, принципу рівності, який має універсальний характер і гарантований статтею 21 ОСОБА_2 Закону України, а також до порушення незалежності суддів, гарантованої статтею 126 Конституції України, це є підставою для задоволення вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6,17,18,19 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії УПФУ в м.Херсоні щодо визначення розміру ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування стажу роботи.

Зобовязати Херсонське обєднане Управління Пенсійного фонду України Херсонської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, шляхом зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова, що становить 02 роки 05 місяців 00 днів, починаючи з 15.12.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Херсонської області та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Допустити негайне виконання постанови в частині зобовязання проведення виплати різниці несплаченої суми щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання з 15.12.2016 року по 28.04.2017 року.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Е. Дорошинська