Справа № 497/4/17
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25.04.2017 Справа № 497/4/17
Провадження № 2-а/497/24/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання рішення протиправним, зобовязання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі та уточнивши свої вимоги просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області № 44 від 09 грудня 2016 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області здійснити перерахунок раніше призначеної їй відповідно до Закону України «Про державну службу» № 372-ХІІ від 16.12.1993 року (в редакції чинній на день призначення пенсії) з урахуванням індексації до заробітної плати, яка склала 5780,28 грн. за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку, яка склала 1083,00 грн., що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1, які потрібно врахувати при призначення пенсії, без зміни базового місяця; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області здійснити перерахунок раніше призначеної їй позивачу пенсії у розмірі 80% від заробітної плати згідно зі ст. 37 Закону України «про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з урахуванням довідки про заробітну плату № 01/01-30/1872 від 01.12.2016 року, виданої Болградською районною державною адміністрацією Одеської області, з дати звернення за перерахунком пенсії з 06.12.2016 року з урахуванням отриманих сум пенсії.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що в 2012 році їй була призначена пенсія по 2 групі інвалідності в розмірі 80% від складових її заробітної плати за 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- ХII. При нарахуванні їй пенсії не була врахована індексація до заробітної плати за 24 календарних місяців, яка склала 5780,28 гривен та матеріальна допомога на оздоровлення при виході у відпустку, яка склала 1083,00 гривен, згідно особистих рахунків про складові її заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженої Постановою управління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1, яка знаходилась в пенсійній справі та не була врахована при призначенні пенсії.

6 грудня 2016 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області з заявою про перерахунок її пенсії в звязку із збільшенням заробітної плати. Відповідно до довідки про заробітну плату № 01/01-30/1878 від 01.12.2016 року, виданої Болградською районною державною адміністрацією Одеської області, заробітна плата за посадою начальника відділу з обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області станом на травень 2016 року складає 5151,50 гривен.

Втім, Комісія з розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області рішенням № 44 від 09 грудня 2016 року відмовила позивачу у проведенні перерахунку пенсії, що стало підставою для звернення до суду з названим позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, просила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позов не визнав, на доводах, визначених у запереченнях управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області від 30.01.2017 року наполягає та вважає, що для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні підстави.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на посаді начальника відділу з обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області, що підтверджується трудовою книжкою серії БТ-І №5494927 (а.с.13-14).

З 2012 року позивачка отримує пенсію по 2 групі інвалідності державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від складових її заробітної плати за 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723 ХII.

06 грудня 2016 року позивач звернулася до УПФУ у Болградському районі з заявою про перерахунок пенсії, додавши відповідну довідку від 01.12.2016 року за № 01/01-30/1878 Болградської районної державної адміністрації Одеської області (а.с.12).

Із довідки про заробітну плату №01/01-30/1878 від 01.12.2016 року, виданої начальником Відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Болградської районної державної адміністрації Одеської області вбачається, що заробітна плата начальника відділу з обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці Управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації станом на 01 травня 2016 року становить 5151,50 гривен, з яких: - 3101,00 гривен посадовий оклад на травень 2016 року, - 500,00 гривен надбавка за ранг категорії «Б» державного службовця, - 1550,50 гривен надбавка за вислугу років (50%), (за стаж державної служби 20 років 08 місяці 03 днів) (а.с.12).

Однак рішенням Комісії з розгляду спірних питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області № 44 від 09 грудня 2016 року відмовила позивачу ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» утратила чинність. (а.с.16).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 р. «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» (далі - Постанова № 292).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ст. 37-1 названого Закону (у вказаній вище редакції) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, наведеними нормами було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 були врегульовані лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, з 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року втратили чинність.

Згідно ч. 1 ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Наведена правова позиція Конституційного Суду України повністю узгоджується з правовою позицію Європейського суду з прав людини, викладеною в ухвалі від 3 червня 2014 року за заявою № 43331/12 ОСОБА_2 проти України.

В п. 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а названий Закон не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, беручи до уваги наведені вище правові позиції Конституційного Суду України, суд приходить до висновку, що на час звернення позивача до Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області із заявою від 06 грудня 2016 року про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати державних службовців, з урахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2016 року № 01/01-30/1878, виданої Болградською РДА Одеської області, були відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 названої статті Кодексу для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки ОСОБА_1 у своїх вимогах не зазначає з якої дати потрібно провести перерахунок її пенсії з урахуванням індексації до заробітної плати за 24 календарних місяця та матеріальної допомоги на оздоровлення, суд вважає можливим задовольнити цю вимогу в межах шестимісячного строку з моменту звернення до суду, а саме з 03.07.2016 року.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 названого Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (у вказаній вище редакції) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація до заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення при виході у відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний висновок щодо застосування наведених вище норм права міститься в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11. Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України такий висновок Верховного Суду України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як встановлено матеріалами справи, пенсійним органом при призначені позивачу пенсії не були враховані отримані ОСОБА_1 на посаді державного службовця індексація до заробітної плати у розмірі 5780 грн. 28 коп. за останні 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією та матеріальна допомога на оздоровлення при виході у відпустку у розмірі 1083 грн., з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09 грудня 2016 року № 44 про відмову у проведенні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку, а також в частині зобов'язання відповідача провести з 03 липня 2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням названих виплат.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17-19, 71, 86, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання рішення протиправним, зобовязання провести перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області від 09 грудня 2016 року № 44 в частині відмови у проведенні ОСОБА_1перерахунку пенсії з урахуванням індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку.

Зобов'язати Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області провести з 03 липня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1з урахуванням індексації до заробітної плати у розмірі 5780 грн. 28 коп., а також матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку у розмірі 1083,00 грн., з урахуванням отриманих сум пенсії, без зміни базового місяця.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня прийняття постанови.

Суддя