Справа № 819/461/16
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 рокуЛьвів№ 876/8025/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Румянцевої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Зборівського районного споживчого товариства на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року у справі №819/461/16 за позовом Зборівського районного споживчого товариства до Зборівського районного управління юстиції, Зборівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_1 сільська рада Зборівського району Тернопільської області про скасування рішення про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та скасування запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного майна, -

В С Т А НО В И В:

Зборівське районне споживче товариство (надалі-позивач, Зборівське РАЙСТ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Зборівського районного управління юстиції (надалі відповідач 1, Зборівське РУЮ), Зборівської районної державної адміністрації (надалі-відповідач 2, Зборівська РДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступає на стороні відповідачів ОСОБА_1 сільська рада Зборівського району Тернопільської області (надалі-третя особа, ОСОБА_1 сільська рада), в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить скасувати рішення Держаного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Реєстраційної служби Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області №21254730 від 13.05.2015 року про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - нежитлової будівлі магазину по вул. Головна, 3, с.Бзовиця, Зборівського району Тернопільської області, та скасування у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №5522 від 13.05.2015 р. .

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

З висновками суду першої інстанції не погодився апелянт Зборівське районне споживче товариство, який вважає, що судом першої інстанції належно не зясовані обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції, та задовольнити позовні вимоги.

Сторони відповідачів та представники третьої особи участі в судовому засіданні апеляційної інстанції не забезпечили.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не зявились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 травня 2015 року рішенням сорок першої сесії шостого скликання ОСОБА_1 сільської ради Зборівського району Тернопільської області №199 визнано безхазяйним майном нежитлову будівлю магазину в с. Бзовиця Зборівського району Тернопільської області, вул. Головна, 3.

13 травня 2015 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 прийнято рішення №21254730 про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна нежитлову будівлю магазину, що розташоване по вул. Головна, 3, с. Бзовиця, Зборівського району, за заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна з якою звернулась ОСОБА_1 сільська рада Зборівського району Тернопільської області.

Відповідно, 13.05.2015 року Державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, нежитлову будівлю магазину, за адресою вул. Головна, 3, с. Бзовиця Зборівського району Тернопільської області загальною площею 197,1 кв.м..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд перш інстанції прийшов до висновку, що рішення Держаного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області №21254730 від 13.05.2015 року про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - нежитлова будівля магазину по вул. Головна, 3, с. Бзовиця, Зборівського району Тернопільської області та запис у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно №5522 від 13.05.2015 р., не порушує жодних прав та законних інтересів позивача, оскільки останній не є власником даної нежитлової будівлі магазину та не набув її на інших законних підставах.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції обґрунтованим та таким , що відповідає обставинам справи, та вважає за необхідне вказати наступне.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють відносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, крім цього Закону є Цивільний кодекс України, Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (до набрання чинності цією постановою 12 лютого 2014 року діяла постанова від 22 червня 2011 року № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»), Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, Порядок доступу посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки, нотаріусів, адвокатів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Порядок надання фізичним та юридичним особам інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року № 722, тощо.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1952-ІV державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частиною другою цієї статті передбачено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі:

1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном;

2) рішень судів, що набрали законної сили;

3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно.

Згідно з частиною тринадцятою статті 15 Закону № 1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 37 цієї постанови визначено документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно.

Такими документами є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Так, зі змісту частини першої статті 335 Цивільного кодексу України випливає, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

В той же час, позивач не надав суду документів, що підтверджують його беззаперечне та зареєстроване у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно - нежитлова будівля магазину, що розташовану Тернопільська область, Зборівський район, с.Бзовиця, вул.Головна,3.

Так, відповідно до частини другої статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

На момент оформлення рішення за № 21254730 від 13.05.2015 року про взяття на облік безхазяйне нерухоме майно нежитлової будівлі, державним реєстратором не було вчинено порушень Порядку № 868, оскільки жодної інформації про перебування спірного майна у власності позивача не існувало. На момент вчинення вказаної реєстраційної дії не було порушено прав та законних інтересів позивача.

Покликання на судові рішення суду господарської юрисдикції не мають відношення до предмету спору, оскільки такі обставини виникли після здійснення державної реєстрації, можуть вчинятися лишень уповноваженим органом, рішення якого стало підставою для реєстраційної дії.

Покликання позивача на рішення господарських судів, на думку колегії суддів, жодним чином не породжують права у Зборівського районного споживчого товариства звертатися до адміністративного суду з позовом про скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області №21254730 від 13.05.2015 року про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - нежитлова будівля магазину по вул. Головна, 3, с. Бзовиця, Зборівського району Тернопільської області, та скасування у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №5522 від 13.05.2015 р., оскільки Зборівське районне споживче товариство не є власником, належним набувачем, належним користувачем нерухомого майна - нежитлової будівлі магазину по вул. Головна, 3, с. Бзовиця, Зборівського району Тернопільської області.

Крім того, рішенням господарського суду Тернопільської області у справі №4/41/5022-390/2012 (13/25/5022-1120/2011), відмовлено у задоволенні позовних вимог Зборівського районного споживчого товариства до ОСОБА_1 сільської ради Тернопільської області про визнання права власності в порядку набувальної давності на будівлю магазину по вул. Головна, 3, с. Бзовиця, Зборівського району Тернопільської області, загальною площею 197,1 кв.м.. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 р. у справі №921/1192/14-г/4 рішення господарського суду Тернопільської області від 16.12.2014 року по справі №921/1192/14-г/4 скасовано повністю, провадження за позовом Зборівського районного споживчого товариства до ОСОБА_1 сільської ради про визнання права власності на будівлю магазину площею 197,1 кв.м. по вул. Головна, 3 в с.Бзовиця Зборівського району - припинено, в частині позову Зборівського районного споживчого товариства до Підприємства споживчої кооперації «Теко» коопмаркет «Зборів» Зборівського районного споживчого товариства про визнання права власності на будівлю магазину площею 197,1 кв.м. по вул. Головна, 3 в с.Бзовиця Зборівського району прийнято нове рішення - у задоволенні позову відмовлено. Вказані рішення не визнані нечинними, не скасовані в законному порядку, що визнано сторонами в судовому засіданні, тобто набрали законної сили.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Держаного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області №21254730 від 13.05.2015 року про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - нежитлова будівля магазину по вул. Головна, 3, с. Бзовиця, Зборівського району Тернопільської області та запис у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно №5522 від 13.05.2015 р., будучи похідним від самого рішення державного реєстратора, не порушує жодних прав та законних інтересів позивача, оскільки останній не є власником даної нежитлової будівлі магазину та не набув її на інших законних підставах.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Зборівського районного споживчого товариства залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року у справі № 819/461/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст

виготовлено 24.04.2017 року.