Справа № 826/11790/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представників:

позивача - Цаплій І.С.,

відповідача - Вірчака В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ер-Сі-Ай-Інвест» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ер-Сі-Ай-Інвест» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ер-Сі-Ай-Інвест», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про виключення ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» з реєстру платників податку на додану вартість та анулювання його реєстрації платником ПДВ № 155/26-58-12-01 від 12.03.2016;

зобов'язати відповідача включити до реєстру платників податків на додану вартість запис про відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» на підставі вищезазначеного рішення;

зобов'язати відповідача відновити реєстрацію ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» у реєстрі платників податків на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ер-Сі-Ай-Інвест» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» стала наявність довідки контролюючого органу про подання/неподання платником податку на додану вартість податковому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців. Позивачем не надано будь-яких підтверджуючих документів на спростування відсутності оподатковуваних операцій, а саме податкових декларацій з податку на додану вартість з відповідними показниками, податкових накладних тощо. Зокрема, ним не заперечується, що протягом періоду з лютого 2015 року по січень 2016 року підприємством позивача до контролюючого органу звітність подавалась з нульовими показниками.

Відтак, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин анулювання реєстрації платника податку на додану вартість повністю узгоджується з вимогами Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 12 березня 2016 року № 155/26-58-12-01, згідно з яким анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України з підстав подання платником податків декларації з податку на додану вартість протягом періоду з лютого 2015 року по січень 2016 року з показниками обсягів оподатковуваних операцій « 0,00» грн.

Вважаючи таке рішення протиправним, маючи на меті відновити реєстрацію у реєстрі платників податків на додану вартість, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 № 1130 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233, визначено порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість (далі - Положення № 1130).

Відповідно до пп. 5.5 розділу V Положення № 1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Підпунктом «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до пп. 5.5 розділу V Положення № 1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Одним з таких документів, зокрема, є: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Як вбачається з матеріалів справи та що підтверджується позивачем в його позовній заяві, підприємством позивача протягом періоду з лютого 2015 року по січень 2016 року до контролюючого органу подавались податкові декларації з ПДВ з нульовими показниками.

Таким чином, аналіз вищенаведеного свідчить про обґрунтованість висновків контролюючого органу стосовно того, що платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з лютого 2015 року по січень 2016 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00 грн.

Також, на думку колегії суддів правомірно не взято судом першої інстанції до уваги посилання позивача щодо того, що ним укладено договір оренди строком на 5 років та отримано 100% передоплату, що відображено в декларації за грудень 2014 року, оскільки ці обставини не спростовують відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту протягом спірного періоду, а саме з лютого 2015 року по січень 2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у межах спірних правовідносин анулювання реєстрації платника податку на додану вартість повністю узгоджується з вимогами Податкового кодексу України, а отже позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу про виключення ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» з реєстру платників податку на додану вартість та анулювання його реєстрації платником ПДВ № 155/26-58-12-01 від 12.03.2016 є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання контролюючого органу включити до реєстру платників податків на додану вартість запис про відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» на підставі оскаржуваного рішення та відновити реєстрацію ТОВ «Ер-Сі-Ай-Інвест» у реєстрі платників податків на додану вартість, оскільки в матеріалах справи відсутні правове обґрунтування та докази на обґрунтування таких вимог.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ер-Сі-Ай-Інвест» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ер-Сі-Ай-Інвест» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 25.04.2017 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.