Справа № 826/4457/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2017 року № 826/4457/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доСолом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправною та скасування постанови від 02.02.2017 ВП №53330147,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2017 ВП №53330147.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постанова Державної фіскальної служби України від 15.09.2016 №0414/125130013/16, яка є об'єктом примусового виконання у виконавчому провадженні №53330147, оскаржена ОСОБА_1 у судовому порядку, що, за твердженням останнього, перешкоджало відповідачу відкрити вказане виконавче провадження, як передчасне.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надав. При цьому, від представника відповідача через канцелярію суду надійшли копії матеріалів витребуваного виконавчого провадження.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві Вангородським С.М. за результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови №0414/125130013/16, виданої 15.09.2016 Державною фіскальною службою України, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 29 765,31 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2017 (ВП №53330147).

У межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві Вангородським С.М. винесено постанову про арешт майна боржника від 17.02.2017, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 - у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 29 765,31 грн.

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2017 (ВП №53330147) протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

При цьому, в обґрунтування строків звернення з даними позовними вимогами до суду, позивачем вказано, що про факт відкриття виконавчого провадження №53330147 останньому стало відомо після отримання 22.03.2017 постанови про арешт майна боржника від 17.02.2017 та після ознайомлення представника позивача 22.03.2017 з матеріалами вказаного виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами частин першої та другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

У той же час, частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи факт звернення позивача з даним позовом до суду 29.03.2017, а також відсутність у наявних матеріалах справи доказів вручення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2017, а саме: повідомлення про вручення поштового відправлення, суд дійшов до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

При цьому, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, зокрема, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання) (пункт 1 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2017, примусовому виконанню у межах виконавчого провадження №53330147 підлягає постанова Державної фіскальної служби України від 15.09.2016 №0414/125130013/16.

Приписами статті 533 Митного кодексу України визначено, що подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Так, вказана постанова від 15.09.2016 №0414/125130013/16 оскаржена позивачем в адміністративному порядку, за результатами чого постановою Державної фіскальної служби України від 12.10.2016 постанову Київської митниці Державної фіскальної служби від 15.09.2016 в справі про порушення митних правил №0414/125130013/16 залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

У подальшому, ОСОБА_1 оскаржив постанову від 15.09.2016 №0414/125130013/16 у судовому порядку, внаслідок чого Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалою від 03.11.2016 відкрито провадження у справі №359/8528/16-а (провадження №2-а/359/423/2016) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 у справі №359/8528/16-а (провадження №2-а/359/423/2016) у задоволенні позову відмовлено.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 у справі №359/8528/16-а (провадження №2-а/359/423/2016) станом на момент розгляду даної адміністративної справи судом законної сили не набрала.

З урахуванням всього викладеного вбачається, що станом на момент відкриття виконавчого провадження №53330147 (02.02.2017) постанова від 15.09.2016 в справі про порушення митних правил №0414/125130013/16, як виконавчий документ, що підлягає примусовому виконанню у даному виконавчому провадженні, не набрала законної сили, з огляду на її оскарження у судовому порядку, що зупиняє її виконання, згідно зі статтею 533 Митного кодексу України. Крім того, слід зазначити, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, наведеними вище, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 у справі №359/8528/16-а (провадження №2-а/359/423/2016) не набрала законної сили і станом на момент розгляду даної адміністративної справи судом.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправною та скасування постанови Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2017 ВП №53330147, як такої, що винесена передчасно, без з'ясування факту набрання виконавчим документом законної сили у встановленому порядку.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2017 ВП №53330147.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.