Справа № 813/6450/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про стягнення середнього заробітку за час затримки

виконання судового рішення

25 квітня 2017 року № 813/6450/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

судді Брильовського Р.М.,

судді Гулика А.Г.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача заявника (позивача) ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 про виплату середнього заробітку за час затримку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2016 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про виплату середнього заробітку за час затримку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та зобов'язання до вчинення дій.

Заява мотивована тим, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року у справі №813/6450/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2016 року, визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці полковника міліції ОСОБА_3 №65 о/с від 03.09.2015р. По особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ за ст. 64 "г" (через скорочення штатів) ОСОБА_2 старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС на Львівській залізниці та поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС на Львівській залізниці з 16 вересня 2015 року. Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_2 звернуто до негайного виконання. В добровільному порядку управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці рішення в частині негайного поновлення позивача на службі не виконало. 14.06.2016 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51411825 щодо примусового виконання виконавчого листа №813/6450/15 від 11.05.2016 року. 14.09.2016 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №51411825 щодо примусового виконання виконавчого листа №813/6450/15 від 11.05.2016 року у звязку із виданням боржником наказу №10 о/с від 01.08.2016 року про поновлення ОСОБА_2 на службі в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, але не виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, який утворився у звязку з невиконанням відповідачем постанови Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року у справі №813/6450/15. З урахуванням зазначеного, представник заявника (позивача) просить суд стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці (м.Львів, вул.Федьковича, 50 а) в користь ОСОБА_2 (Львівська область, Яворівський район, м.Новояворівськ, вул.Вербицького, 11/23) середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в загальній сумі 12 500 (дванадцять тисяч пятсот) грн. 40 коп. за час затримки в період із 12 травня 2016 року по 31 липня 2016 року.

Представник заявника (позивача) у судовому засіданні заяву про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачі явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце проведення судового засідання. Жодних клопотань від відповідачів на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника заявника (позивача), розглянувши заяву про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд дійшов до висновку, що вказану заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року у справі №813/6450/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2016 року, визнано протиправним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці полковника міліції ОСОБА_3 №65 о/с від 03.09.2015р. По особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ за ст. 64 "г" (через скорочення штатів) ОСОБА_2 старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС на Львівській залізниці та поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС на Львівській залізниці з 16 вересня 2015 року. Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_2 звернуто до негайного виконання.

Суд встановив, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року у справі №813/6450/15 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконана відповідачем 01.08.2016 року, а саме наказом управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці №10 о/с По особовому складу про поновлення на службі в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці ОСОБА_2. поновлено на посаді з 16.09.2015 року.

З огляду на затримку у виконанні судового рішення, представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду із заявою про стягнення з управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі.

При вирішенні даної заяви, суд керувався наступним.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, або, яке належить виконати негайно, відповідно до ч.2 ст.257 КАС України є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною четвертою статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження. Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішень адміністративного суду.

Відповідно до статті 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з ст.236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 Про практику розгляду судами трудових спорів відповідно до правил ст.24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Таким чином, рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ, розпорядження про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

Суд зазначає, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Вказана позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 23.06.2015 року у справі №2а-3138/10/0370.

Суд встановив, що наказом управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці №10 о/с По особовому складу про поновлення на службі в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці ОСОБА_2 поновлено на посаді з 16.09.2015 року.

Отже, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС на Львівській залізниці з 16 вересня 2015 року виконана управлінням Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці лише 01.08.2016 року. Крім цього, за період після прийняття постанови суду про поновлення позивача на роботі по день її поновлення, не виплачено заробітну плату за час затримки виконання судового рішення.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Також, згідно ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі ОСОБА_5 проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення безневиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за невиконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Таким чином, враховуючи те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді добровільно Управління МВС України на Львівській залізниці не виконано, а виконано лише 01 серпня 2016 року в порядку примусового виконання судового рішення шляхом видання про це наказу за № 10 о/с, позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату їй середнього заробітку, в даному випадку грошового забезпечення, за час затримки виконання судового рішення.

Спеціальними нормами законодавства не врегульовано порядок обчислення середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень, в звязку із чим застосуванню підлягають норми загального законодавства.

Єдиним нормативним документом, який визначає порядок обчислення середнього заробітку, являється Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року. Згідно п.2 цієї Постанови її чинність поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності.

Згідно підпункту л) частини першої Порядку цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться, виходячи із середньої заробітної плати.

Середня заробітна плата в даному випадку обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата (абзац 3 частини 2 Порядку); час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався середній заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду (абзац 6 частини 2 Порядку).

Оскільки ОСОБА_2 в періоди звільнення із органів внутрішніх справ згідно з чинним законодавством не працювала з поважних причин (знаходження у соціальній відпустці без збереження заробітної плати), і за нею не зберігався середній заробіток, вказані періоди виключаються з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Згідно даних про нарахування і виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 за 2013 рік, наданих управлінням Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, грошове забезпечення позивача за травень 2013 року становило 4204,60 грн., за червень 2013 року - 4204,60 грн., а всього - 8409,20 грн.. Число відпрацьованих позивачем робочих днів в травні 2013 року - 19, в червні 2013 року - 18. Відповідно середньоденне грошове забезпечення за відпрацьований робочий день позивача становить 227,28 гривень ((4204,60+4204,60):(19+18)). При цьому із розрахункового періоду виключено час, протягом якого ОСОБА_2 згідно з чинним законодавством та з поважних причин не працювала і за нею не зберігався середній заробіток.

Затримка виконання рішення суду: із 12 травня 2016 року по 31 липня 2016 року - становить 55 робочих днів.

В даному випадку розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду складає 12 500,40 (дванадцять тисяч пятсот) грн. 40 коп.: 227,28x55.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що з управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці (м.Львів, вул.Федьковича, 50 а) в користь ОСОБА_2 (Львівська область, Яворівський район, м.Новояворівськ, вул.Вербицького, 11/23) середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в загальній сумі 12 500 (дванадцять тисяч пятсот) грн. 40 коп. за час затримки в період із 12 травня 2016 року по 31 липня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року у справі № 1-13/2013 у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством незалежно від того, чи було здійснено роботодавцем нарахування таких виплат.

В даному випадку Позивачем не оскаржується будь-яка управлінська функція, а звернення спрямоване на захист порушених прав у вигляді належних, але не отриманих в повному розмірі грошових коштів. Звернення за такими вимогами не обмежене будь-яким строком.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно статті 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення заробітної плати позивачі звільняються від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі ст.236 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_2 про виплату середнього заробітку за час затримку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці (м.Львів, вул.Федьковича, 50 а) в користь ОСОБА_2 (Львівська область, Яворівський район, м.Новояворівськ, вул.Вербицького, 11/23) середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в загальній сумі 12 500 (дванадцять тисяч пятсот) грн. 40 коп. за час затримки в період із 12 травня 2016 року по 31 липня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Сакалош В.М.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Гулик А.Г.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 27 квітня 2017 року.