Справа № 804/2440/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 р. Справа № 804/2440/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області до Металургійного відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання незаконними, скасування постанов та зобов'язання вчинити дії,-
11 квітня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області до Металургійного відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов'язати державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53252068 відповідно до заяви відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі від 31.01.2017 р. вих. 06/296.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/2440/17 та призначено її до розгляду.
20.03.2017 року відділенням Фонду вих. №06/915 направлено повторно заяву про закінчення виконавчого провадження разом із законодавчим обгрунтуванням стягнення виконавчого збору.
05.04.2017 року на адресу відділення Фонду надійшли:
-постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №53252068 від 20.03.2017 року відповідно до заяви ОСОБА_3 від 17.03.2017 року про фактичне виконання рішення суду;
-постанова ВП №53632636 від 23.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження.
На підставі вищезазначеного позивач вважає, що вищезазначені постанови державного виконавця є незаконними та підлягають скасуванню, а його право може бути поновлено у спосіб зобов'язання державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53252068 відповідно до заяви відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі від 31.01.2017 р. вих. 06/296.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі та зазначив, що проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечує.
Крім того, відповідач у письмових запереченнях просив суд розглянути справу без участі представника Металургійного ВДВС.
Згідно частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин суд, керуючись положеннями ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши доводи та пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
11.02.2016 року вих. 04/460 відповідно до заяви ОСОБА_3 відділенням Фонду були прийняті та розглянуті документи, щодо призначення заявнику страхових виплат, однак повернуті під особистий підпис для опрацювання.
01.03.2016 року ОСОБА_3 направив поштою до позивача заяву з додатками, у відповідь на яку 10.03.2016 року відділенням Фонду було винесено постанову №0407/1 про відмову ОСОБА_3 у страхових виплатах та наданні соціальних послуг.
З матеріалів справи вбачається, що згідно реєстру кореспонденції від 05.04.2016 року вищезазначена постанова була відправлена заявнику поштою (а.с. 18).
23.01.2017 року представник Фонду особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2017 року ВП № 53252068.
Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі Дніпропетровської області 27.01.2017 року рекомендованим листом повторно направлено постанову №0407/1 від 10.03.2016 року щодо відмови ОСОБА_3 у страхових виплатах та наданні соціальних послуг.
31.01.2017 року до Металургійного (Дзержинського) відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява від відділення Фонду про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі разом з оригіналом постанови про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_3 №0407/1 від 10.03.2016 року.
10.02.2017 року відповідачем направлено на адресу позивача лист, в якому зазначено про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження ВП № 53252068 у зв'язку із фактичним виконанням та зазначено, що боржник має право оскаржити рішення державного виконавця у порядку та строки встановлені Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 3 частини 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
У відповідності до положень статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Отже, державним виконавцем у відповідності до вищенаведених норм 20.01.2017 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53252068 та направлено копію даної постанови сторонам виконавчого провадження.
Частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Положеннями статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 10 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
З аналізу норм частин 1-3 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавчий збір стягується саме за примусове виконання рішення органом державної виконавчої служби, що передбачає вжиття державним виконавцем певних заходів примусового виконання рішення, передбачених статтями 10, 63 Закону України "Про виконавче провадження".
Проте, постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем була прийнята лише 20.03.2017 року.
Таким чином, відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Згідно ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Щодо позовних вимог про зобов'язання державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 53252068 відповідно до заяви відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі від 31.01.2017 року вих. 06/298, то суд відмовляє у їх задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 6 Розділу I Інструкції передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 7 Розділу I Інструкції постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.
Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

У разі, якщо постанова виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону.

Таким чином, вирішення питання про закінчення виконавчого провадження є виключною функцією та компетенцією відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" саме державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З огляду на вище викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанов державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: про закінчення виконавчого провадження ВП №53252068 від 20.03.2017 року; постанови ВП №53252068 від 20.03.2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 грн.; постанови ВП №53252068 від 20.03.2017 року про виведення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 грн.; постанови від 23.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження №53632636 про примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 гривень.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відділення виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області до Металургійного відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання незаконними, скасування постанов та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати постанови державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області:

- про закінчення виконавчого провадження ВП №53252068 від 20.03.2017 року;

- постанову ВП №53252068 від 20.03.2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 грн.;

- постанову ВП №53252068 від 20.03.2017 року про виведення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 грн.;

- постанову від 23.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження №53632636 про примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В ОСОБА_1