Справа № 22-а-3314/08
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2010 р.Справа № 22-а-3314/08

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів: Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва на постанову господарського суду Миколаївської області від 05 грудня 2007 року по справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства «Завод «Кристал»до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2007 року ВАТ «Завод «Кристал» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 24 жовтня 2007 року.

В обґрунтування позову зазначалося, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 565066 грн. 50 коп., з яких 376711 грн. за основним платежем та 188355 грн. 50 коп. штрафні (фінансові) санкції. Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акта перевірки № 3284/23-600/13853980 від 15 жовтня 2007 року, в якому необґрунтовано зазначено про порушення позивачем п. п. «а»п. 2.1 ст. 2 та п. п. 7.2.4 п. 7.2, п. п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження товариством ПДВ за період з 01 жовтня 2005 року по 30 червня 2007 року.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 05 грудня 2007 року позовні вимоги ВАТ «Завод «Кристал»задоволено. Скасовано податкове повідомлення рішення № /0 від 24 жовтня 2007 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального права. На думку апелянта, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акта перевірки у відповідності до положень ст. ст. 2, 7 та 9 Закону України «Про податок на додану вартість». У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва в період з 11 вересня 2007 року по 08 жовтня 2007 року проведено планову виїзну перевірку ВАТ «Завод «Кристал»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2005 року по 30 червня 2007 року, про що складено акт перевірки від 15 жовтня 2007 року № 3284/23-600/13853980, в якому зазначено про порушення позивачем п. п. «а»п. 2.1 ст. 2, п. п. 7.2.4 п. 7.2, п. п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження товариством податку на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 376711 грн.. Висновки акта перевірки обґрунтовано посиланням на відомості, отримані відповідачем від Роздільнянської МДПІ Одеської області щодо анулювання за рішенням суду свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ПП «Діволайн», яке було постачальником у ланцюгу поставки горіхів волоських та насіння гарбуза до позивача.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 24 жовтня 2007 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з вказаного податку у розмірі 376711 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 188355 грн. 50 коп..

Задовольняючи позовні вимоги ВАТ «Завод «Кристал»в частині скасування податкового повідомлення-рішення № /0, якими визначено суму податку на додану вартість та розмір штрафних санкцій, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем податковий кредит нараховано на підставі податкових накладних, складених ПП «Сан-Ойл», яке є платником податку на додану вартість і відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість»має право складати податкові накладні.

Проте, вказаний висновок зроблений без дотримання судом першої інстанції вимог ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо офіційного зясування всіх обставин у справі.

Так, згідно з частинами четвертою та пятою названої статті Кодексу суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. При цьому суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

З огляду на це встановлення обставин щодо правильності визначення платником податку на додану вартість в податковій декларації суми податкового кредиту входить до предмету доказування в судовому процесі при розгляді судом спору стосовно права платника податку на бюджетне відшкодування з цього податку.

Правила податкового обліку сум податкового кредиту, встановлені пунктом 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно з підпунктом 7.4.1 якого податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

За визначенням пункту 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва і обігу (валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Обґрунтовуючи довід про відсутність у позивача права на включення до податкового кредиту ПДВ в сумі 376611 грн., відповідач посилався, зокрема, на такі обставини, як анульовання за рішенням суду свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ПП «Діволайн», яке є постачальником у ланцюгу поставки горіхів волоських та насіння гарбуза до позивача.

Загальним принципом юридичної відповідальності є вина в порушенні законодавчо встановленого імперативного правила поведінки. Закон не передбачає відповідальність за винні дії іншої особи, у звязку з чим порушення закону вказаним субєктом господарювання не може бути підставою для настання негативних наслідків для позивача.

Разом з тим, виходячи з положень підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»та з огляду на наведені доводи податкового органу, при розгляді справи підлягає встановленню факт використання позивачем горіху волоського та насіння гарбузу у власній господарській діяльності позивача, що в свою чергу вимагає встановлення факту поставки такого товару останньому. Необхідність встановлення дійсності поставки обумовлена тим, що за змістом норми зазначеного підпункту право на податковий кредит виникає саме у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), операції з продажу яких є обєктом оподаткування згідно з пунктом 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість», що передбачає реальну наявність предмету продажу (результату роботи, послуги), а не просте перерахування грошових сум між субєктами господарювання.

Надані позивачем під час перевірки податкові накладні та платіжні доручення для підтвердження сум сформованого податкового кредиту свідчать про значні обсяги поставок горіху волоського (20 тон) та насіння гарбузу (88 тон), що обєктивно обумовлювало відповідні по величині витрати на транспортування, складування товару як у позивача, так і у його постачальників, наявності засобів транспортування, укладання договорів перевезення тощо.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем ні під час перевірки податковим органом, ні в судовому засіданні суду першої інстанції не надавались документи, які б могли підтвердити факт поставки горіху волоського та насіння гарбузу, перевезення, зберігання та використання товару у власній господарській діяльності.

У звязку з відсутністю позивача за юридичною адресою, про що 12 березня 2009 року внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у суду апеляційної інстанції відсутня можливість витребування у ВАТ «Завод «Кристал»доказів, що підтверджують факт поставки горіху волоського та насіння гарбузу, перевезення, зберігання та використання названого товару у господарській діяльності позивача.

Із врахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ВАТ «Завод «Кристал».

Оскільки судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, і, крім того, висновки суду не відповідають обставинам справи, постановлене судове рішення на підставі пунктів 1 та 3 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про відмову у задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва задовольнити.

Постанову господарського суду Миколаївської області від 05 грудня 2007 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити відкритому акціонерному товариству «Завод «Кристал»у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 01 листопада 2010 року.

Головуючий:

Судді: