Справа № 731/742/14
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2017 р. м. Київ К/800/4878/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Варин" до Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Чернігівської області (далі - Варвинський селищвиконком) про скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, колегія суддів -

встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Варин" у Варвинському районному суді Чернігівської області пред'явило позов до Варвинського селищвиконкому про скасування рішення.

Просило скасувати рішення Варвинського селищвиконкому від 09 вересня 2014 року № 103 "Про коригування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проект оскаржуваного рішення не був оприлюднений за двадцять робочих днів до його ухвалення, чим було порушено право позивача та громади на основні принципи місцевого самоврядування, зокрема, на гласність. Пунктом 2 даного рішення було скасовано рішення № 42 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення", тобто скасовано дію існуючих тарифів та встановлено нові, не кориговані тарифи, з фактичним введенням в оману набувачів послуг, оскільки не зрозуміло на підставі яких процедур повинно відбуватися встановлення тарифів.

Під час ухвалення рішення орган місцевого самоврядування не врахував порушення з боку суб'єкта господарювання пункту 10 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" (в редакції від 09 лютого 2013 року).

Також під час встановлення нових тарифів невідомо яким чином орган місцевого самоврядування встановив, що витрати, включені до складу тарифів, відповідають економічно обґрунтованому рівню, оскільки орган місцевого самоврядування не має в своєму складі спеціалістів відповідної кваліфікації.

При прийнятті рішення відповідач не дотримався вимог інших відомчих нормативно-правових актів з питання надання висновків щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів).

Постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовими рішеннями позивач подав касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга обґрунтовується тим, що рішення судів прийняті без повного та всебічного встановлення обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Окрім того, оскаржуване рішення прийняте суб'єктом, якого не існує.

Перевіривши правильність застосування Варвинським районним судом Чернігівської області і Київським апеляційним адміністративним судом норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність їх правової оцінки, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України суди при розгляді справ щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинні перевіряти чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувані судові рішення не відповідають зазначеним вимогам процесуального закону, що виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Варвинським селищ виконкомом було прийнято рішення від 09 вересня 2014 року № 103 "Про коригування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення".

Зазначене рішення оскаржене позивачем в судовому порядку.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої, та суд апеляційної інстанцій перевіряючи правильність рішення суду першої інстанції, виходили з того, що спірне рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством.

Між тим, такі висновки судів у цій частині є поспішними.

Так, у відповідності до статті 2, частини першої статті 11, частини першої статті 16 Закону України № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин") місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень, рішення якого оскаржується, у відповідності до вказаного Закону має бути органом місцевого самоврядування із статусом юридичної особи, і діяти в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом.

З доданої до касаційної скарги копії листа Реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області від 25 грудня 2014 року № 02.5-02/242 вбачається, що в реєстраційній службі Варвинського районного управління юстиції (далі - Реєстраційна служба) зареєстровано такі органи місцевого самоврядування:

- Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області,

- Варвинська районна рада Чернігівської області.

Разом з тим, наявність реєстрації такої юридичної особи (органу місцевого самоврядування), як Виконавчий комітет Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області листом Реєстраційної служби не підтверджено.

Судами першої та апеляційної інстанцій вказана обставина не перевірена та їй не надано правової оцінки.

З'ясування та перевірка того, чи є Варвинський селищвиконком зареєстрованою у встановленому порядку юридичною особою, на переконання колегії суддів Вищого адміністративного суду України, є такою, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, доводи касаційної скарги в частині того, що оскаржуване рішення прийнято органом, якого не існує, є такими, що заслуговують на увагу та підлягають перевірці під час нового розгляду справи судом першої інстанції.

Щодо закриття провадження в адміністративній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Обгрунтовуючи необхідність закриття провадження у справі відсутністю органу публічної влади, від імені якого прийняте оскаржуване рішення, позивач додав до касаційної скарги копію листа Реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції № 02.5-02/242.

Зазначений лист виданий 25 грудня 2014 року, тобто після прийняття оскаржуваних рішень судів.

У відповідності до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже, Вищий адміністративний суд України не наділений повноваженнями щодо надання оцінки такому письмовому доказу, як лист Реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції № 02.5-02/242 від 25 грудня 2014 року, у зв'язку із чим без встановлення або спростування такої обставини, як відсутність реєстрації відповідача у Державному реєстрі у статусі юридичної особи не має підстав для вирішення питання про закриття провадження відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з вимогами частин другої та четвертої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом.

В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Суд першої інстанції не дотримався вимог передбачених статтями 3 та 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не усунув цих порушень і суд апеляційної інстанції, у зв'язку із чим справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід врахувати зазначене, визначитись із тим, чи має Варвинський селищвиконком статус юридичної особи, чи був він зареєстрованим відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на час прийняття оспорюваного рішення, та які повноваження мав цей орган.

Окрім того, під час нового розгляду справи суду першої інстанції перевірити інші обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" задовольнити частково.

Постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" до Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області про скасування рішення скасувати, а дану справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.