Справа № 754/644/16-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/1/17
Справа №754/644/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

за участі секретаря судового засідання - Яремус-Байсанової А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій неправомірними, скасувати рішення комісії, зобов'язати призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом про визнання дій Відповідача щодо відмови Позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними; скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві №68 від 04.06.2015 року та №81 від 17.07.2015 року про відмову Позивачу у зарахуванні пільгового стажу за Списком №2; зобов'язання Відповідача призначити та виплатити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 21.04.2015 року, зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботу муляром з 25.07.1977 року по 10.04.1980 року, роботу муляром-монтажником з 03.07.1980 року по 31.01.1984 року, роботу монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій з 01.02.1984 року по 31.03.1994 року. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, Списком №2 затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 та за Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Оскільки позивачу виповнилося 55 років, він має загальний стаж більш як 34 роки, пільговий стаж становить 16 років 5 місяців 14 днів, то Позивач відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивач звертався до Відповідача з відповідними заявами про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2, однак Відповідач своїми листами повідомив Позивача, що Комісією не були підтверджені періоди його роботи муляром з 25.07.1977 року по 10.04.1980 року, муляром монтажником з 03.07.1980 року по 31.011.1984 року та монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій з 01.02.1984 року по 31.03.1994 року. В свою чергу Позивача вважає, що відмова Відповідача є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його права на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Представник відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з тим, що він не має необхідного стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки в період його роботи на посаді муляра з 25.07.1977 року по 10.04.1980 року професія муляра не була передбачена Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956. Також Позивач в період роботи з 03.07.1980 року по 31.01.1984 року працював на посаді муляра монтажника за суміжними професіями, із яких одна пільгова (монтажник), а інша (муляр) не підтверджена інформацією щодо зайнятості у комплексній бригаді. З урахуванням викладеного у Позивача відсутнє право на зарахування вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення».

Проаналізувавши доводи надані в судовому засіданні представником позивача та заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Відповідача з приводу призначення пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 2.

Оскільки підприємство, на якому працював Позивач ліквідоване, то Управлінням було сформовано макет пенсійної справи ОСОБА_1 та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на Комісію про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Управлінням листом відмовило Позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відмова у призначені пенсії за віком по Списку №2 згідно заяви Позивача полягає в тому що відповідно до листа 12299/10 від 15.06.2015 року та рішення №68 від 04.06.2015 року Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві період роботи Позивача в ВАТ «Дарниця» не підтверджено.

Вдруге позивач звертається до Управління із заявою від 02.07.2015 року щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Управління листом від 19.08.2016 року №6061/06 повідомило Позивача про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Відмова Управління в призначені пенсії згідно заяви від 02.07.2015 року полягає в тому, що відповідно до листа 15371/10 від 24.07.2015 року та рішення №81 від 17.07.2015 року Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві періоди роботи Позивача з 25.07.1977 року по 10.04.1978 року, з 03.07.1980 року по 31.03.1994 року не підтверджено.

Комісією було встановлено, що Позивач з 25.07.1977 року по 10.04.1978 року, з 03.07.1980 року прийнятий на посаду муляра - монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, з 01.02.1984 року присвоєно 4 розряд монтажника, з 31.03.1994 року звільнений з ВАТ «Дарниця», яке ліквідоване без визначення правонаступника. На період роботи ОСОБА_1 з 25.07.1977 року по 10.04.1978 року чинний Список виробництв, робіт, професій посад і показників затверджений Кабінетом Міністрів України від 22.08.1956 року №1173. Зазначеним Списком посаду муляра не передбачено. Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 посада муляра в комплексній бригаді муляра вперше була передбачена позицією 2290000а-12680 розділу XXXVII «Будівництво будівель та споруд: промислових, енергетичних, дорожньо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурно - побутових, а також надземних будівель та споруд шахт, копалин та комунікацій». Також позицією 2290000а-14612 розділу XXVII зазначених Списків передбачено посаду монтажника по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій. Право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 працівникам зазначених професій підтверджено наказом по підприємству від 19.12.1994 року №82. Відповідно до додатково наданих документів, а саме копії особових рахунків за 1984 - 1987 роки) Позивач працював за суміжними професіями, із яких одна пільгова (монтажник), а інша (муляр) не підтверджена інформацією щодо зайнятості у комплексній бригаді мулярів. З урахування вищезазначеного Комісією відмовлено в підтверджені права на зарахування періодів роботи в ВАТ «Дарниця» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як вбачається з копії трудової книжки Позивача, він працював на посаді муляра з 25.07.1977 року по 10.04.1978 року, муляра-монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій з 03.07.1980 року по 31.01.1984 року, монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій з 01.02.1984 року по 31.03.1994 року у ВАТ «Дарниця».

Вказане підтверджується архівною довідкою виданою ОСОБА_1 архівним відділом Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовують Списки, чинні на період роботи особи, тобто:

1)якщо пільгова робота до 31.12.1991 року застосовуються Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 року №1173;

2)якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 11.03.1994 року застосовуються Списки №1, 2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року №10;

3)якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 16.01.2003 року застосовуються Списки №1, 2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162;

4)якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати) застосовуються Списки №1, 2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

При цьому до пільгового стажу зараховують весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії у Списки.

Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На період роботи ОСОБА_1 з 25.07.1977 року по 10.04.1978 року на посаді муляра у ВАТ «Дарниця» чинний Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджений Кабінетом Міністрів України від 22.08.1956 року №1173. Зазначеним Списком посаду муляра не передбачено.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 посада муляра в комплексній бригаді муляра вперше була передбачена позицією 2290000а-12680 розділу XXXVII «Будівництво будівель та споруд: промислових, енергетичних, дорожньо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель та споруд шахт, копалин та комунікацій»

Також позицією 2290000а-14612 розділу XXVII зазначених Списків передбачено посаду монтажника по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій.

Однак, у період часу з 03.07.1980 року по 31.01.1984 року позивач вже не працював на посаді муляра, у зв'язку з чим вказаний період часу не можу бути зарахований до пільгового стажу Позивача.

У Постанові Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» зазначається, що таке право на пенсію за віком на пільгових умовах мають муляри, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

За Списком № 2 саме зайнятість в бригадах мулярів і спеціалізованих ланках мулярів є підставою для отримання пенсії на пільгових умовах.

Позивачем до суду не додано доказів у підтвердження того, що він, у період з 01.02.1984 року по 31.03.1994 року працював не тільки за професією муляра, а й постійно працював в бригаді мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. За Списком № 2 саме зайнятість в бригадах мулярів і спеціалізованих ланках мулярів є підставою для отримання пенсії на пільгових умовах.

У відповідності до ч. 3 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом №383 від 18 листопада 2005 року Міністерством праці та соціальної політики, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чині на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до п. 9 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 зазначено, що «пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1 або Списку №2, а інша цими Списками не передбачена.

Відповідно до додатково наданих документів, а саме копії особових рахунків за 1984 - 1987 роки) Позивач працював за суміжними професіями, із яких одна пільгова (монтажник), а інша (муляр) не підтверджена інформацією щодо зайнятості у комплексній бригаді мулярів.

Отже, відмова Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зарахування періоду роботи позивача муляром з 25.07.1977 року по 10.04.1980 року, роботу муляром-монтажником з 03.07.1980 року по 31.01.1984 року, роботу монтажником сталевих і залізобетонних конструкцій з 01.02.1984 року по 31.03.1994 року до пільговового стажу для призначення пенсії по Списку № 2 є обґрунтованою.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій неправомірними, скасувати рішення комісії, зобов'язати призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частиною 5 ст. 94 КАС України зазначено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій неправомірними, скасувати рішення комісії, зобов'язати призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Повний текст постанови виготовлено 18.04.2017 року.

Суддя: Н.Г. Таран