Справа № 804/1999/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2017 рокусправа № 804/1999/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Панченко О.М.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_1, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк» ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк» ОСОБА_1, в якому з урахуванням уточнень, просила визнати протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк» ОСОБА_1 щодо невключення вимог ОСОБА_2 до 4-ї черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк»; визнати вкладника валютного депозиту у 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США і 1790,31 доларів США відсотків по депозиту ОСОБА_2 кредитором ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк»; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк» ОСОБА_1 доповнити Реєстр акцептованих вимог кредиторів ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк» вимогами ОСОБА_2 як кредитора 4-ї черги на суму 362672,75 грн. (триста шістдесят дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні сімдесят п'ять копійок).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що оскільки позивач не звернулась з кредиторською вимогою на протязі терміну наданого для того, щоб кредитори могли заявити Уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку, відповідно до частини 8 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають та вважаються погашеними. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк» ОСОБА_1 не здійснено будь якої протиправної бездіяльності або порушення вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тому висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Також, вказує на те, що вказаний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, адже підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15 та від 15 червня 2016 року у справі № 21-286а16.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, ким відмовити у задоволенні позову.

Заперечуючи проти задоволення апеляційних скарг позивач вказує на безпідставність їх доводів а законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін.

Представник відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання, відповідно до якого вказує на неможливість забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання та просить задовольнити апеляційні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» ОСОБА_1, позивача та її представників, перевіривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.01.2014 між позивачем та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Златобанк» в особі відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» було укладено договір № 054097 банківського вкладу (депозиту) «Стабільне майбутнє». Згідно даного договору позивач розмістив в банку строковий банківський вклад на суму 20000 доларів США на строк до 23.01.2015, з виплатою 8,5 відсотків річних. Вклад було внесений до каси відповідача, що підтверджується квитанцією № 250903 від 20.01.2014. Відомістю за депозитним договором строку договору визначена сума відсотків за депозитом у 1709,31 дол. США, яка має бути нарахована по закінченню строку договору. Для обліку вкладу банком було відкрито вкладний рахунок №2663 в доларах США.

У відповідності до п. 2.1.2 договору. Банк зобов'язується: у порядку, встановленому чинним законодавством України, прийняти від вкладника вклад та забезпечити його повне збереження.

Відповідно до п.2.1.6. договору, банк зобов'язується: по закінченні строку, передбаченого п.1.1. цього договору (23 січня 2015 року), повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти по вкладу шляхом перерахування на його рахунок, на підставі відповідної заяви Вкладника в порядку, передбаченому чинним законодавством України, або видачі готівки через касу банку.

Згідно п.2.4.4. договору, вкладник має право достроково повернути (зняти) вклад або його частину і за п.3.5 у разі дострокового повернення вкладник має письмово повідомити банк про свої наміри за 2 (два) робочих дні до бажаної дати отримання коштів.

В порушення зобов'язань за вищевказаним договором, позивачу не було повернуто кошти на вимогу позивача ні достроково (заяви від 14.04.2014 року, від 14.05.2014 року №224, від 05.06.2014 року №261), ні по закінченню строку договору - 23.01.2015.

Постановою Правління НБУ «Про віднесення ОСОБА_3 акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» від 13.02.2015 за №105, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ОСОБА_3 акціонерному товаристві «Златобанк» від 13.02.2015 за №30, згідно з яким призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ОСОБА_3 акціонерному товаристві «Златобанк» ОСОБА_1 та з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію в ОСОБА_3 акціонерному товаристві «Златобанк» до 13.05.2015 включно.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.02.2015 опубліковано оголошення про те, що протягом тимчасової адміністрації вкладники АТ «ЗЛАТОБАНК» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку. Виплати за зазначеними договорами здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень. Вклади в іноземній валюті будуть виплачені в національній валюті України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Під час тимчасової адміністрації для отримання коштів в межах гарантованої суми вкладникам не потрібно подавати до Фонду заяви чи будь-які додаткові документи, оскільки реєстри для виплат будуть сформовані на основі електронної бази даних про вкладників АТ «ЗЛАТОБАНК».

Постановою Правління Національного банку України № 310 від 12.05.2015 відкликано банківську ліцензію АТ «Златобанк».

Рішенням № 99 від 13.05.2015 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк».

Наказом №156 від 13.05.2015 призначено ОСОБА_1 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» строком на 1 рік з 13.05.2015 по 12.05.2016 включно.

В газеті «Голос України» № 86 (6090) від 19.05.2015 опубліковано офіційне повідомлення про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» та про початок приймання вимог кредиторів протягом 30 днів з дня опублікування оголошення.

Рішенням № 391 від 24.03.2016 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Златобанк» до 13.05.2018 включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Златобанк» ОСОБА_1

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2015 року у справі №201/7307/15ц стягнуто з ПАТ «Златобанк» в особі відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за договором № 054097 від 20.01.2014 у розмірі 22803,00 доларів США.

Постановою державного виконавця від 25.09.2015 виконавче провадження закінчено з тих підстав, що 12.05.2015 Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк».

18.11.2015 ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «Златобанк» із заявою в якій наполягала на виконанні рішення Жовтневого районного суду від 25.06.2015 про стягнення коштів та наданні інформації, чи рахує банк її кредитором.

Листом від 28.12.2015 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» повідомлено позивача про те. що у звязку з тим, що позивачем не було подано заяви про задоволення вимог кредиторів, вимоги буди погашені у відповідності до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №4452-VI), основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частин першої-другої статті 26 Закону №4452-VI, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону №4452-VI, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 р.III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладника; змін розміру належних їм сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема: строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду: 1) письмово сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог; 2) щотижня публікує оголошення про день і місце, де можна ознайомитися з реєстром акцептованих вимог кредиторів, та про дату затвердження цього реєстру виконавчою дирекцією Фонду.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Судом встановлено, що позивачу як вкладнику АТ «Златобанк» було здійснено перерахування за рахунок Фонду гарантування вкладів в межах сум, гарантованих Законом № 4452, що підтверджено матеріалами справи.

Проте, здійснення виплат вкладникам банків за рахунок коштів Фонду гарантованих сум в порядку та розмірах, визначених Законом № 4452, не тягне автоматичного припинення всіх грошових зобов'язань, що виникли між вкладником та банком на підставі договору банківського вкладу.

Внаслідок укладеного між АТ «Златобанк» та позивачем договору між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини. АТ «Златобанк» був зобов'язаний на вимогу позивача закрити (розірвати) договір про банківський сороковий вклад та виплатити грошові кошти.

Проте, АТ «Златобанк» не виконавши вимог позивача порушив умови договору банківського вкладу та відповідні норми Цивільного кодексу України. У зв'язку з чим, з метою захисту порушених прав, позивач звернувся з позовом до суду, який своїм рішенням позовні вимоги задовольнив, визнавши факт порушення прав позивача.

При цьому, зобов'язання, яке виникло на підставі договору банківського строкового вкладу не припинилося в силу того, що не було виконане належним чином та продовжує діяти на даний момент.

Виплата відшкодування у межах мінімальної суми, яка гарантована «Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є підставою для припинення зобов'язання за договором банківського вкладу (гл. 50 ЦК України).

Відповідно виплата Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування не є належним виконанням зобов'язання АТ «Златобанк» за договором банківського строкового вкладу.

Доводи відповідачів про те, що рішення суду від 25.06.2015 року яким було стягнуто з ПАТ «Златобанк» в особі відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за договором №054097 від 20.01.2014 у розмірі 22803,00 доларів США, в подальшому було скасовано апеляційною інстанцією, а також про пропущення позивачем строку для подання заяви про задоволення вимог кредиторів, та, відповідно, правомірність погашення вимог у відповідності до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2015 року у справі №201/7307/15ц, яким стягнуто з ПАТ «Златобанк» в особі відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за договором № 054097 від 20.01.2014 у розмірі 22803,00 доларів США, було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, яке було закінчено на підставі постанови державного виконавця від 25.09.2015 з тих підстав, що 12.05.2015 Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк».

18.11.2015 ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «Златобанк» із заявою в якій наполягала на виконанні рішення Жовтневого районного суду від 25.06.2015 про стягнення коштів та наданні інформації, чи рахує банк її кредитором.

Листом від 28.12.2015 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» повідомлено позивача про те, що у звязку з тим, що позивачем не було подано заяви про задоволення вимог кредиторів, вимоги буди погашені у відповідності до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2015 у справі №201/7307/15ц було скасовано рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року з тих підстав, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції вже було розпочато процедуру ліквідації банку, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2015, яким встановлено наявність заборгованості АТ «Златобанк» перед позивачем за договором вкладу № 054097 від 20.01.2014 у розмірі 22803,00 доларів США, було чинним на час подання позивачем заяви від 18.11.2015 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів, та було скасовано апеляційною інстанцією лише 21.03.2016.

Не включення в реєстр акцептованих вимог кредиторів вимог позивача, які були підтверджені рішенням суду, що набрало законної сили на той час, та які не були погашені за рахунок виплат Фонду гарантування вкладів, а отже є кредиторською заборгованістю банку, не може бути визнано правомірним, оскільки це призвело до порушення принципу обов'язковості виконання судових рішень передбачених статті 124 Конституції України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до четвертої черги відносяться вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Отже до 4-ї черги відноситься саме розмір грошових зобов'язань, який перевищує суму, яка була фактично виплачена фізичній особі за рахунок Фонду.

Враховуючи наведене, а також те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» доповнити реєстр акцептованих вимог кредиторів та включити кредиторські вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів як кредитора 4-ї черги.

Щодо доводів представника відповідача, стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15 та від 15 червня 2016 року у справі № 826/20410/14, з приводу того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, висновок Верховного Суду України у вищевказаних постановах зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вище зазначені спірні правовідносини, які регулюються нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року №2343-XII (далі - Закон №2343-XII), а тому спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, належить вирішувати у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Нормами Закону №2343-XII визначено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2343-XII банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Тобто, нормами Закону № 2343-XII регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються у порядку, визначеному нормами ГПК України.

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону №2343-XII законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У даній справі вирішуються спірні правовідносини у рамках норм Закону №4452-VI.

Закон №4452-VI є спеціальним, нормами якого регулюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України.

Системний аналіз вище викладених норм Закону №4452-VI дає суду підстави дійти до висновку, що, у даному випадку, ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку у силу відмінного правового регулювання, відрізняється від процедури, передбаченої нормами Закону №2343-XII. Зокрема, відповідно до статті 7 Закону №2343-XII порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин у частині задоволення кредиторських вимог у рамках норм Закону №2343-XII є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство у господарському суді.

У даному випадку, ліквідація банку здійснюється на підставі постанови Правління Національного банку України у рамках норм Закону №4452-VI, якими не передбачено порушення справи про банкрутство у господарському суді, а тому, у даному випадку, норми Закону №2343-XII до спірних правовідносин не застосовуються.

Крім того, згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 2 ст. 3, ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 36, ч. 1 ст. 54 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Дія Закону №2343-XII на банки не поширюється.

Рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Отже, оскільки Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від імені Фонду делеговані останнім повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають вирішенню за правилами КАС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав передбачених статтею 202 КАС України для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 акціонерного товариства Златобанк ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року у справі №804/1999/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі у порядку, встановленому статтею 212 КАС України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: О.М. Панченко