Справа № 2-а-8182/11
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-441/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О.. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.09.2011 року звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС, є інвалідом 1 групи. В зв»язку з зазначеним він перебуває на обліку у відповідача та отримує державну та додаткову пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідачем розмір пенсії йому був невірно визначений, оскільки розмір його державної пенсії повинен бути обчислений відповідно до вимог ст. 54 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і становити 10 мінімальних пенсій за віком. Розмір додаткової пенсії відповідно до ст. 50 вказаного Закону до 17.02.2011 року повинен становити 100% мінімальної пенсії за віком. На його звернення до відповідача про перерахунок пенсії його було повідомлено про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку. Позивач просить відновити строк на звернення до суду з позовними вимогами, визнати неправомірними дії відповідача по відмові в перерахунку йому державної та додаткової пенсії, зобов»язати відповідача - здійснити перерахунок та виплату йому державної пенсії з 06.12.2007 року в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як інваліду 1 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. В наслідок захворювань, повязаних з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії, він визнаний інвалідом 1 групи безстроково та належить до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В зв»язку з наведеним позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно до ст. 50 цього Закону.

Встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська позивачу нараховувалася та виплачувалася державна пенсія по інвалідності та додаткова пенсія, як особі, яка є інвалідом 1 групи та віднесена до 1 категорії, у розмірах, менших, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На його звернення здійснити перерахунок пенсії відповідач листом від 21.09.2011 року відповів відмовою, в зв»язку з чим він звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду позивачу поновлений строк для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом за період з 22.09.2009 по 21.03.2011 року та відкрито скорочене провадження. При поновленні строку суд зважав на тяжкий стан здоров»я позивача, який є інвалідом 1 групи безстроково і у якого ампутовані обидві ноги, він є паралізованим, у нього порушена мова, в зв»язку з чим він потребує постійної сторонньої допомоги.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, встановлюється у вигляді: державної пенсії, додаткової пенсії за заподіяну шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 цього Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

З матеріалів справа вбачається, що позивачу щомісячна додаткова пенсія нараховувалась на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» з розрахунку 19,91 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у всіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а для інвалідів першої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, розмір такої пенсії не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Наявність права у позивача на призначення основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у зазначених розмірах є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується ч.2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тобто, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Зі ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону № 1058-ІУ встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При вирішенні спору слід виходити із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тобто при розрахунку пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Згідно з частиною третьою статті 67 вказаного Закону, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини 1 статті 28 3акону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що відповідачем у період з 22.09.2009 року здійснювалися нарахування та виплата позивачу державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, як особі, яка віднесена до 1 категорії, у розмірах, менших, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зазначені дії відповідача є протиправними, тому суд вважає за необхідне зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві заборгованості по виплаті пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за періоди з 22.09.2009 року як інваліду 1 групи, виходячи з розміру 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність для розрахунку пенсії по інвалідності та 100% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність для розрахунку додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з урахуванням різниці, яка була виплачена позивачу у зазначений період.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки виплата державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю нараховується та виплачується щомісячно, має постійний характер, такі виплати неможливо визначити кінцевою датою, інвалідність позивачу встановлена безстроково, в зв»язку з чим вважає можливим не обмежувати строк виплати позивачу зазначених державної та додаткової пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 161-163, п.1 ч.1 ст. 256 КАСУ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, як особі, яка віднесена до 1 категорії, у розмірах, менших, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду 1 групи за період з 22 вересня 2009 року.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 заборгованості по виплаті пенсії по інвалідності у розмірі, передбаченому ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 1 групи, виходячи з розміру 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 22 вересня 2009 року, та в подальшому, з урахуванням різниці, яка була виплачена йому у цей період.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 з виплати додаткової пенсії у розмірі, передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 1 групи у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22 вересня 2009 року та в подальшому, з урахуванням різниці, яка була виплачена йому у цей період

Витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О. Кудрявцева