Справа № 264/6192/16-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 квітня 2017 року м. Київ К/800/13061/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок та виплату пенсії,

в с т а н о в и в :

03 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області (далі - УПФУ в Іллічівському районі), в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача у незастосуванні позивачу при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010-2012 роки при призначенні пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до відповідача за призначенням пенсії

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, позов ОСОБА_1 було задоволено: визнано неправомірними дії відповідача, які виразились у незастосуванні позивачу при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2010-2012 роки, при призначенні пенсії; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2010-2012 роки) з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що судами при прийнятті оскаржуваних рішень не правильно застосовано положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, статті 40 та 45 вказаного Закону.

Відповідач зазначає в касаційній скарзі, що під час переведення позивача на пенсію за віком діяв в межах вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що спірним питанням справи є наявність підстав для перерахунку та виплати позивачу пенсії відповідно до чинного законодавства з застосуванням останньому при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії з урахуванням того, що останньому первісно призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 вищевказаного Закону для призначення пенсії.

Проаналізувавши наведені норми, суди дійшли до висновку, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої цим Законом.

Водночас, як встановлено судом, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 31 березня 2015 року № 21-612а14 та від 09 червня 2015 року № 21-550а15.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Викладені доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що ними допущені порушення норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок та виплату пенсії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України