Справа № 227/583/17
Суддя: Хоменко Д. Е.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.04.2017 227/583/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хоменко Д.Є.

за участю секретаря Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в заді суду, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі також відповідач), про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він починаючи з червня 1992 року працював на посаді судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області. У звязку з поданням заяви про відставку від 02.12.2010р. був звільнений з посади судді, а з 22.12.2010р. звільнений з роботи. З 23.12.2010р. відповідач, відповідно до Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р. №2862-ХІІ, в редакції на момент звільнення позивача, виплачував довічне утримування в розмірі 88% виходячи з розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та займаної посади заступника голови Добропільського міськрайонного суду Донецької області, проводивши подальші чергові перерахунки, з урахуванням збільшення розміру заробітку судді. На підставі заяви позивача про перерахунок довічного грошового утримання від 03.01.2017р., відповідачем було здійснено перерахунок шляхом зменшення з 88% до 80% частки від заробітку судді на відповідній посаді. Вважає дії відповідача протиправними, такими, що порушують конституційні права. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру довічного грошового утримання судді у відставці (далі також грошове утримання) з 88% до 80%; скасувати розпорядження відповідача №156131 від 26.01.2017р. про перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці нарахування в розмірі 80%; зобовязати відповідача зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 03.01.2017р. у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Донецької області №08-3159 від 20.12.2016р., з врахуванням фактично проведених виплат та стягнути з бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00грн.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача також не зявився в судове засідання, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі наданих матеріалів. Відповідно до заперечення відповідача на адміністративний позов, вважають необґрунтованими вимоги позивача, оскільки є всі законні підстави вважати, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016 та п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІІ маючи стаж роботи на посаді судді 18 років 06 місяців 22 дні, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме в розмірі 80%, а не 88%.

Зважаючи на приписи ч.4 ст.122 КАС України, суд вирішив розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, судом було встановлено такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 з 23.12.2010 року перебуває у відповідача на пенсійному обліку як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеної відповідно до Закону України «Про статус суддів», що не заперечується сторонами.

Відповідно до довідки №08-3159 від 20.12.2016р., про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої ОСОБА_1, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010р. №2453, складає: оклад в розмірі 16000,00грн., надбавка за вислугу років 50% в розмірі 8000,00грн., адмін.посада 800,00грн., а разом 24800,00грн.(а.с.7).

03.01.2017 року відповідно до заяви позивача, про перерахунок щомісячного грошового довічного утримування з більшого заробітку (а.с.6), відповідач, листом №16/Т-39-01-03 від 21.02.2017 (а.с.8). повідомив позивачу про розгляд його звернення про перерахунок щомісячного грошового довічного утримування з більшого заробітку. Після перерахунку, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача становить з 01.01.2017р. 10740,00грн., а з 05.01.2017р. 19840,00грн. До вказаного листа відповідача долучено копії розпоряджень 156131 від 26.01.2017 року (а.с.9,10), з яких вбачається, що процент розрахунку утримання від заробітку становить 80%. Також, згідно вказаних розпоряджень, розмір щомісячного грошового довічного утримання позивача склав 10740,00грн. з 01.01.2017р., та з 05.01.2017р. в розмірі 19840,00грн.

Як вбачається з копії постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2013р. за позовом ОСОБА_1 до Добропільського УПФУ. Вказаним рішенням суду позов гр.ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 80% від заробітної плати працюючого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області за період з 01 січня 2013 року по 02 червня 2013р.; визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 88% заробітної плати працюючого судді Добропільського міськрайонного суду, без обмеження за період починаючи з 03 червня 2013р.; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області, починаючи з 03 червня 2013 р. здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010р. №2453-VI у розмірі 88 % грошового утримання працюючого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області без обмеження на підставі довідки Територіального управляння Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 08-23/35 від 09 січня 2013 р. про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у розмірі 17778 грн.50 коп., що становить 15645 грн.08 коп. (п'ятнадцять тисяч шістсот сорок пять грн..08 коп.), з урахуванням виплат, які були здійснені за цей період і до надходження нової довідки про підвищення розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді. Постанова суду набрала законної сили 18.11.2013 року.(а.с.11-12).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.04.2014р. зазначена постанова Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2013р. була залишена без змін (а.с.13).

Суд, надаючи оцінку правовідносинам у справі, виходить з наступного.

У відповідності до п.11 Розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N2453-VI (далі за текстом також Закон №2453), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом N2453 в редакції від 7 липня 2010 року діяв Закон України «Про статус суддів» від 15.12.92 року N2862-XII (в редакції чинній на момент виходу позивача у відставку), частиною 4 статті 43 якого було передбачено, що судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" (3723-12). Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, розпорядження про призначення пенсії 156131 від 11.01.2011 року, розрахунку стажу та заліку стажу для призначення пенсії судді відповідачем було зараховано до стажу судді позивача наступні періоди його роботи: 18 років 6 місяців 22 дні на посаді судді; 2 роки 4 місяці 22 дні на посаді слідчого та 3 роки 6 місяців 24 дні на посаді прокурорсько-слідчого складу, а загалом, стаж позивача, який дає право на призначення пенсії судді склав- 24 роки 6 місяців 8 днів. Також, згідно вказаного розпорядження, позивачу було розраховано довічне грошове утримання в розмірі 88 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, з розрахунку збільшення на два відсотки заробітку, за кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді, але не більше ніж 90 відсотків заробітку судді.

Тобто, з початку призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, відповідач правомірно і у відповідності до законодавства враховував стаж на посаді судді позивача та розмір відсотків від заробітної плати працюючого судді від якого розраховується довічне грошове утримання, тобто 88%.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII(в редакції чинній на момент написання заяви позивачем про перерахунок довічного грошового утримання від 03.01.2017 року), зокрема п.п.1,25 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень визначено, що цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)"(закон набрав чинності 30.09.2016 року), крім пунктів 39 та 48 цього розділу, які набирають чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст.529; 2015р., №№18-20, ст.132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Суд, при вирішенні даного спору, враховує правові позиції Верховного Суду України, викладені ним, зокрема, в постановах: справа №21-348а13 від 10 грудня 2013 року та справа №21-420а13 від 10 грудня 2013 року.

У відповідності до змісту вказаних постанов при розвязанні судового спору про перерахунок пенсії прокурорському працівнику у звязку із змінами у законодавстві повязаними у бік погіршення його становища, вища судова інстанція дійшла висновку про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону України «Про статус суддів» від 15.12.92 року N2862-XII (у редакції чинній на момент призначення позивачу грошового утримання) та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII (у редакції чинній на момент написання позивачем заяви про перерахунок грошового утримання 03.01.2017) у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, судді (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги; рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій; рішення від 22 травня 2008 року N10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України; рішення від 18 червня 2007 року N4-рп/2007 у справі справа про гарантії незалежності суддів; рішення від 11 жовтня 2005 року N8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, про необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності, зокрема і суддям, як під час відправлення правосуддя так і після виходу на пенсію. Зокрема, у вказаних рішеннях Конституційний Суд наголошував, що однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України 254к/96-ВР), є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня. Умови і порядок виплати цього утримання встановлюються Законом України "Про статус суддів" (2862-12).

Зважаючи на викладене, правову позицію Верховного Суду України та Конституційного Суду України, суд приходить до висновку, що при перерахунку довічного грошового утримання позивачу за його заявою від 03.01.2017 року відповідач повинен був керуватися положеннями ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.92 року N2862-XII, у редакції яка діяла на момент призначення позивачу грошового утримання.

Водночас, суд зауважує, що за своєю суттю ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.92 року N2862-XII (у редакції чинній на момент призначення позивачу грошового утримання) та п.25 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ( у редакції чинній на момент написання позивачем заяви про перерахунок грошового утримання від 03.01.2017) є однаковими, тобто, і загальний 20 річний стаж роботи, і процент збільшення щомісячного грошового утримання судді на 2 відсотки за кожен рік понад 20 років роботи, але не більше 90 % заробітку судді у обох нормах Законів є ідентичними.

Приписами ч.ч.1,2 ст.72 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладені приписи, відповідач не довів суду правомірності своїх дій при перерахунку довічного грошового утримання позивача, виходячи із розрахунку 80% відсотків суддівської винагороди і прийняття розпорядження 156131 від 26.01.2017 року, оскільки, як встановлено судом, відповідач повинен був врахувати повний стаж позивача на посаді судді - 24 роки 6 місяців 8 днів, і виходячи з цього, із застосуванням норми ст.43 Закону N2862-XII (у редакції яка діяла на момент призначення позивачу грошового утримання) здійснити розрахунок позивачу щомісячного грошового утримання судді, шляхом додавання 2(двох) відсотків грошового утримання судді за кожен рік понад 20 років роботи, але не більше 90 % заробітку, чого відповідачем вчинено не було.

Отже, неправомірність дій відповідача призвела до порушення прав позивача на належне грошове забезпечення гарантоване державою судді у відставці.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі і: визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 88% до 80%; скасування розпорядження відповідача №156131 від 26.01.2017р. про перерахунок позивачу розміру довічного грошового утримання судді у відставці нарахування в розмірі 80%; зобовязання відповідача зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу, починаючи з 03.01.2017р. у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Донецької області №08-3159 від 20.12.2016р., з врахуванням фактично проведених виплат.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 99, 122, 158-160 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зменшення ОСОБА_1, 16.07.1952р.н. розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 88% до 80%.

Скасувати розпорядження Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №156131 від 26.01.2017р. про перерахунок ОСОБА_1, 16.07.1952р.н. розміру довічного грошового утримання судді у відставці нарахування в розмірі 80%.

Зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, 16.07.1952р.н., починаючи з 03 січня 2017р. у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Донецької області №08-3159 від 20 грудня 2016р., з врахуванням фактично проведених виплат.

Стягнути з бюджетних асигнувань Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1, 16.07.1952р.н. (іпн.), понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Д.Є. Хоменко