Справа № 815/1176/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1176/17
18 квітня 2017 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глуханчука О.В.,
секретар судового засідання Мураховська А.І.
за участю сторін: позивача ОСОБА_1 (за паспортом)
представника позивачів ОСОБА_2 (за довіреністю)
представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю)
третьої особи ОСОБА_4 (за паспортом)
представника третьої особи ОСОБА_5 (за довіреністю)
розглянувши у відкритому судовому засіданні cправу за адміністративним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_1 до Управління освіти, сім'ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу від 29 серпня 2012 року №118,
Позивачі - ОСОБА_6, ОСОБА_1 звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління освіти, сім'ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу від 29 серпня 2012 року №118 Про прийняття на роботу, стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачами зазначено про те, що з метою з'ясування законності призначення третьої особи на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» вони звернулись з відповідним зверненням до депутата Саратської районної ради, від якого дізнались, що ОСОБА_4 призначена на зазначену посаду без наявності вищої педагогічної освіти та кваліфікаційного рівня «спеціаліст», що є порушенням ч. 2 ст. 31 Закону України «Про дошкільну освіту». Позивачі вважають, що протиправні дії відповідача щодо призначення ОСОБА_4 на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» створили неправомірні наслідки у вигляді безпідставних виплат останній з Кулевчанського сільського бюджету, чим порушуються права позивачів, як членів територіальної громади. Отже, наказ про прийняття ОСОБА_4 на роботу від 29 серпня 2012 року №118 позивачі вважають протиправним та просять суд його скасувати.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши у своїх поясненнях про те, що ОСОБА_4 займаній посаді відповідає, що підтверджується результатами її атестації, як педагогічного працівника. Також представник відповідача зазначив, що оскарженим наказом права позивачів не порушені, оскільки позивач ОСОБА_6 не проживає на території Кулевчанської сільської ради та не є членом територіальної громади, а ОСОБА_1 є депутатом Кулевчанської сільської ради та приймає участь в розподілі сільського бюджету.
Третя особа та її представник у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували, приєднавшись до заперечень відповідача, а також вказали, що про відповідність ОСОБА_4 займаній посаді свідчать висновки атестації та неодноразові заохочення (нагородження грамотами, преміювання, тощо).
Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.
Наказом відділу освіти та у справах сім'ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 29 серпня 2012 року №118 ОСОБА_4 на підставі її заяви від 28 серпня 2012 року призначено на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» з 29 серпня 2012 року (а.с. 76).
У позивачів виникли сумніви стосовно професійності ОСОБА_4 на посаді завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» та з метою перевірки законності призначення останньої на посаду керівника дошкільного навчального закладу, ОСОБА_7, який є депутатом Кулевчанської сільської ради, звернувся з депутатським зверненням до депутата Саратської районної ради ОСОБА_8
У свою чергу ОСОБА_8 звернувся з відповідним депутатським зверненням до Саратської районної державної адміністрації.
На вказане звернення Саратська районна державна адміністрація надала відповідь від 05 вересня 2016 року вих. №01-34/936/996 про те, що питання щодо кандидатури ОСОБА_4 на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» розглядалось на засіданні виконкому Кулевчанської сільської ради 20 лютого 2012 року та запропонована Кулевчанським сільським головою. На час призначення на посаду 29 серпня 2012 року ОСОБА_4 здобувала вищу освіту в Одеському національному університеті імені ОСОБА_9 за спеціальністю «Біологія». У 2014 році отримала диплом бакалавра, у 2014 році магістра. На час надання відповіді ОСОБА_4 здобувала вищу освіту в Південноукраїнському національному педагогічному університеті імені ОСОБА_10 на факультеті «Управління закладами освіти» (а.с. 19).
Зазначену відповідь ОСОБА_8 довів до відома ОСОБА_1, надавши відповідь від 08 вересня 2016 року на його депутатське звернення (а.с. 18).
Позивачі звернулись до суду з даним позовом, оскільки вважають, що Наказ відділу освіти та у справах сім'ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 29 серпня 2012 року №118 про призначення ОСОБА_4 на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)» прийнятий всупереч ст. 19 Конституції України, з порушенням вимог Закону України «Про дошкільну освіту» щодо призначення керівників дошкільних навчальних закладів та вимог до них. На переконання позивачів, прийняття вказаного наказу створило неправомірні наслідки у вигляді безпідставних виплат ОСОБА_4 з Кулевчанського сільського бюджету, чим порушуються права територіальної громади, отже і позивачів.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи дошкільної освіти визначає Закон України «Про дошкільну освіту» від 11.07.2001 року №2628-III.
Згідно статті 17 вказаного Закону, Управління системою дошкільної освіти здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти; інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані дошкільні навчальні заклади; ОСОБА_8 міністрів Автономної Республіки Крим; обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації; органи місцевого самоврядування.
У відповідності з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про дошкільну освіту» районні державні адміністрації в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції здійснюють добір, призначення на посади та звільнення з посад керівних кадрів у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах.
Частиною другою статті 31 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що на посаду керівника дошкільного навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності призначається особа, яка є громадянином України, має відповідну вищу педагогічну освіту не нижче освітнього кваліфікаційного рівня "спеціаліст", стаж педагогічної роботи у сфері дошкільної освіти не менш як три роки, а також організаторські здібності, фізичний і психічний стан якої не перешкоджає виконанню професійних обов'язків.
Відповідно до частини третьої статті 31 Закону України «Про дошкільну освіту», керівника та заступника керівника державного і комунального дошкільного навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади відповідний орган управління освітою.
Предметом спору у зазначеній справі є правомірність прийняття відділом освіти та у справах сім'ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області, правонаступником якого є Управління освіти, сім'ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області, наказу від 29 серпня 2012 року №118 про призначення третьої особи на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)».
Під час судового розгляду справи та з матеріалів справи судом встановлено, що на час призначення ОСОБА_4 на посаду завідуючої КЗ «Кулевчанський дошкільний заклад (ясла-садок)», остання не мала вищої педагогічної освіти не нижче освітнього кваліфікаційного рівня "спеціаліст". Так, 03.07.1992 року ОСОБА_11 отримала диплом Білгород-Дністровського медичного училища за спеціальністю «сестринська справа», у 2014 року закінчила Одеський національний університет імені ОСОБА_9 та отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Біологія», у 2017 році закінчила державний заклад «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені ОСОБА_10» за спеціальністю «Управління навчальним закладом», ступінь вищої освіти магістр (а.с. 64-66, 84).
Водночас, вирішуючи даний спір судом не встановлено наявність порушеного права позивачів, у зв'язку із вказаними обставинами.
Статтею 2 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.
Позивачі оскаржують наказ про призначення на посаду третьої особи, який є правовим актом індивідуальної дії та породжує права й обов'язки тільки того суб'єкта, якому його адресовано.
Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі позивачів, прав чи обов'язків у зв'язку із оскарженим наказом не породжує для них і права на захист.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 лютого 2015 року №21-617а14.
Посилання позивачів на порушення їх прав як членів територіальної громади у зв'язку із тим, що спірний наказ створив неправомірні наслідки у вигляді безпідставних виплат ОСОБА_4 з Кулевчанського сільського бюджету, є безпідставним, оскільки наказ не має безпосереднього відношення до розподілу бюджетних коштів Кулевчанської сільської ради.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
Відсутність ж порушеного права чи невідповідність обраного способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову у позові.
Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Між тим, судом не встановлено наявність порушеного права позивачів у визначений ними спосіб з боку відповідача, що в свою чергу є підставою для прийняття рішення про відмову у позові.
Під час розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, враховуючи те, що твердження позивачів щодо порушення їх прав та інтересів з боку відповідача є необґрунтованими, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову розподіл судових витрат, у тому числі на правову допомогу, не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 86, 94, 122, 158-163, 254 КАС України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6, ОСОБА_1 до Управління освіти, сім'ї, молоді та спорту Саратської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування наказу від 29 серпня 2012 року №118, відмовити у повному обсязі.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано судом 24 квітня 2017 року.

Суддя О.В. Глуханчук

24 квітня 2017 року.