Справа № 820/251/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

11 квітня 2017 р. № 820/251/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання: Вождаєвій М.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4, третя особа: фермерське господарство ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування державної реєстрації договору та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати такою, що проведена з порушеннями вимог Законодавства України та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 03.01.2005, укладеного між позивачем та фермерським господарством ОСОБА_5, щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0127, проведену Зміївським районним відділом Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2007 № 34;

- визнати таким, що прийняте з порушенням Законодавства та скасувати рішення номер 30876934 від 10.08.2016 (з відкриттям розділу) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 09.02.2017 замінено первинного відповідача - Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 на належного відповідача - Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.01.2005 між позивачем та ФГ ОСОБА_5, укладено договір оренди землі, площею 3,25 га, кадастровий номер :02:002:0127, яка належить позивачу на праві приватної власності. Вказаний договір оренди зареєстрований в Зміїівському районному відділі Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" у Державному реєстрі земель від 08.11.2007 за №34. Також позивач зазначив, що передача земельної ділянки між сторонами відбулася в день підписання договору 03.01.2005, про що сторонами складено акт - приймання передачі вказаної земельної ділянки. Однак посадовими особами Зміїівського районного відділу Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" неправомірно проведено реєстрацію вказаного договору оренди, всупереч вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі", в редакції, що діяла на час державної реєстрації договору про заборону таких дій, та наслідків її недотримання, що призвело до незаконної реєстрації договору оренди відповідної земельної ділянки. При цьому, позивач зазначив, що 26.07.2016 погодився на пропозицію орендаря на продовження строку дії договору на 15 років та при отриманні орендної плати за 2016 рік підписав додаткову угоду до договору оренди землі. Проте, при підписанні зроблено зауваження щодо дати підписання додаткової угоди та про строк, на який договір було продовжено, на що отримав відповідь, що вказана додаткова угода буде допрацьована, а примірник буде наданий після державної реєстрації угоди. При перевірці інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що 05.08.2016 Державним реєстратором Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30876934 від 10.08.2016, було проведено реєстрацію договору оренди землі від 03.01.2005 та додаткової угоди від 26.07.2016. Строк дії договору вказано 31.12.2052. Тобто, строк дії договору подовжено на 37 років з моменту підписання договору, а за розрахунками орендаря, починаючи з моменту державної реєстрації - 35 років. Водночас, орендарем не враховано думку орендодавця при визначенні строку пролонгації договору. Крім того, якщо Орендар продовжує строк дії договору на 35 років, то відлік починається від дати закінчення строку дії договору, яка починається з державної реєстрації договору, тобто з 08.11.2007 до 08.11.2052, але жодним чином не 31.12.2052. Зазначені обставини, на думку позивача, порушують його права, передбачені п. 25 Договору. Згоди на такі умови від Орендодавця не було. Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства, державний реєстратор при реєстрації діяв не у спосіб та не у межах чинного законодавства.

Відповідачі та третя особа проти позову заперечували. Від третьої особи через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких третя особа зазначила, що при укладанні договору оренди землі від 03.01.2005 орендодавець не заперечував проти його умов, протокол розбіжностей сторонами не складався. На прохання власника земельної ділянки до договору було внесені зміни, що суттєво покращують права орендаря. Відповідно до Закону зазначений вище договір 08.11.2007 зареєстровано у Зміївському районному відділі Харківської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що вчинено запис № 34. Таким чином, при укладенні вказаного Договору волевиявлення орендодавця ОСОБА_3 відповідало його внутрішній волі та орендодавець усвідомлював значення своїх дій. 26 липня 2016 року сторони договору підписали додаткову угоду, якою продовжили строк його дії до 31.12.2052 року, то відповідачем вчинено всі необхідні дії, які полягають у встановленні відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав, які передбачені ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію". Відсутність таких підстав й слугувала підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Під час проведення державної реєстрації відповідач керувався виключно нормами чинного законодавства.

В судове засідання представник Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області та відповідач - Державний реєстратор Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4 не прибули, про час, дату та місце судового розгляду повідомленні належним чином.

Від відповідача - Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Враховуючи положення ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу без участі вказаного відповідача та вказаного представника відповідача.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 3,25га за кадастровим номером :02:002:0127, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 19.04.2004 серії ХР №142043 (а.с.19).

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 (орендодавець) та Фермерським господарством ОСОБА_5 (орендар), укладено договір оренди землі від 03.01.2005 (а.с.13-14). Відповідно до п.1 вказаного договору оренди землі, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території с. Донець Комсомольської селищної ради. Згідно п. 5 вказаного договору оренди землі, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Також п. 32 договору оренди землі передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

В ході судового розгляду судом встановлено, що вказана земельна ділянка орендодавцем була передана орендарю 03.01.2005, у зв'язку з чим складено акт приймання - передачі земельної ділянки (а.с.15).

Як встановлено в ході судового розгляду, Фермерське господарство ОСОБА_5 звернулося до Зміїівського районного відділу Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" для реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки від 03.01.2005.

Згідно матеріалів справи, 08.11.2007 Зміїівським районним відділом Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" здійснено реєстрацію вказаного договору оренди земельної ділянки.

Перевіряючи правомірність державної реєстрації договору оренди землі від 03.01.2005, проведену Зміївським районним відділом Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" від 08.11.2007 № 34, судом встановлено наступне.

На час спірної реєстрації вказаного договору оренди землі діяв Закон України "Про оренду землі", в редакції від 19.12.2006, а також Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 N 2073.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

При цьому, згідно п. 5 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів: заяву про державну реєстрацію договору оренди; договір оренди (у трьох примірниках); план (схему) земельної ділянки, яка надається в оренду (у трьох примірниках); рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності; результати конкурсу чи аукціону - у разі набуття права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах; копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичних або юридичних осіб.

Частиною1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Зазначені істотні умови договору також визначені п. 8 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Пунктом 9 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі передбачено, що відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених пунктом 8, порушення вимог статей 4, 5, 6, 7, 9, 13, 15 Закону України "Про оренду землі" є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до законів України.

Відповідно до п.11 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації.

Частиною 4 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України "Про оренду землі", визначено, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Як вбачається з п. 16 договору оренди земельної ділянки від 03.01.2005, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Згідно змісту акту приймання-передачі земельної ділянки, що є невід'ємною частиною договору , встановлено, що передача земельної ділянки відбулася 03.01.2005.

Отже, Зміївський районний відділ Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" зареєстрував вищевказаний договір оренди землі в порушення вимог законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, оскільки при реєстрації договору оренди землі наявний факт порушення положень ст. 17 Закону України "Про оренду землі", у зв'язку з тим, що земельна ділянка повинна була передаватися орендарю тільки після державної реєстрації договору в тижневий строк, а не в день підписання договору сторонами.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 15 Закону України "Про оренду землі" Зміївський районний відділ Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" діяв всупереч чинному законодавству при державній реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки, оскільки були наявні правові підстави для відмови у такій реєстрації.

При цьому, суд зазначає, що Зміївським районним відділом Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" не взято до уваги, що у наданому для державної реєстрації договорі про оренду землі від 03.01.2005, містяться виправлення в п. 3 вказаного договору, стосовно суми грошової оцінки земельної ділянки, а також у п. 21 вказаного договору, а саме виключено (закреслено) право орендаря стосовно отримання у нього письмової згоди орендодавця зводити виробничі будівлі й споруди, які не засвідчені згодою орендадавця про такі виправлення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування державної реєстрації договору оренди землі від 03.01.2005 стосовно оренди земельної ділянки, за кадастровим номером :02:002:0127, яка проведена Зміївським районним відділом Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та внесено запис до Державного реєстру земель від 08.11.2007 № 34, через що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання таким, що прийняте з порушенням Законодавства та скасування рішення номер 30876934 від 10.08.2016 (з відкриттям розділу) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 про реєстрацію прав та їх обтяжень, суд зазначає наступне.

Як встановлено з пояснень позивача, 26.07.2016 будучи впевненим в добросовісності орендаря та його позиції щодо строку дії договору, позивач погодився на пропозицію щодо продовження строку дії договору оренди землі на 15 років та при отриманні орендної плати за 2016 рік підписав додаткову угоду до договору оренди землі від 03.01.2005. При підписанні додаткової угоди позивач зауважив орендодавця про не заповнені графи додаткової угоди, а саме: дату підписання додаткової угоди та про строк, на який договір було продовжено, на що отримав відповідь, що додаткова угода ще буде доопрацьовуватись, а примірник буде йому наданий після державної реєстрації угоди.

Як встановлено з матеріалів реєстраційної справи №17 (а.с.95-115), на підставі заяви ФГ ОСОБА_5 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4В.(а.с.96) прийнято рішення від 10.08.2016 №30876934 стосовно державної реєстрації права власності , форма власності приватна на вказану земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:0127, за суб'єктом ФГ ОСОБА_5 (а.с.112).

Суд зазначає, що державна реєстрація прав та обтяжень на нерухоме майно регламентована Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у редакції від 01.01.2016, а також Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, в редакції від 23.08.2016.

Згідно ч.3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

З аналізу наведених норм вбачається, що державний реєстратор прав зобов'язаний перед прийняттям рішення про державну реєстрацію чи відмову у прийнятті такого рішення, перевірити подані документи на предмет їх відповідності вимогам, встановленим законодавством про державну реєстрацію та іншим нормативно-правовим актам, зокрема, у випадку реєстрації прав на нерухоме майно - відповідності поданих документів.

Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Положеннями ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Згідно п.23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

З договору оренди землі від 03.01.2016, на підставі якого було укладено додаткову угоду від 26.07.2017, судом встановлено, що вказаний договір має виправлення без наявної відмітки про обізнаність про це позивача, що є передумовою для відмови у державній реєстрації.

При цьому, виходячи з наданої ФГ ОСОБА_5 додаткової угоди від 26.07.2016, в якій визначено строк дії - 35 років, а також враховуючи дату укладення договору оренди землі та його державної реєстрації, то дата припинення дії додаткової угоди до договору оренди землі - 31.12.2052 є більшою, ніж при відрахуванні від дати укладання самого договору оренди землі - 03.01.2005, а також навіть від дати його реєстрації 08.11.2007.

З огляду на викладене, державним реєстратором прав не додержано вимог чинного законодавства під час прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію обтяжень, на підставі поданих ФГ ОСОБА_5 документів, не взято до уваги наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, що передбачають наявність підстав для відмови в проведенні державної реєстрації прав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про скасування рішення номер 30876934 від 10.08.2016 (з відкриттям розділу) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 про реєстрацію прав та їх обтяжень, є обґрунтованими.

Відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, Державного реєстратора Зміївської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4, третя особа: фермерське господарство ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування державної реєстрації договору та рішення задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 03.01.2005, укладеного між ОСОБА_3 та фермерським господарством ОСОБА_5 стосовно оренди земельної ділянки, за кадастровим номером :02:002:0127, яка проведена Зміївським районним відділом Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" та внесена запис до Державного реєстру земель від 08.11.2007 № 34.

Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.08.24 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 19 квітня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.