Справа № 820/1466/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 квітня 2017 р. № 820/1466/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: зобов'язати відповідача підготувати висновок про повернення ОСОБА_3 надміру сплачених сум грошового зобов'язання у загальному розмірі 20833,33 та подати даний висновок до відповідного місцевого фінансового органу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в порушення норм ПК України та Порядку взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146 не було вчинено дії з підготовки та подання до відповідного місцевого фінансового органу висновку про повернення ОСОБА_3 надміру сплачених сум грошового зобов'язання у загальному розмірі 20833,33 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, посилаючись на обставини, які у ній викладені, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що у контролюючого органу відсутні можливість та підстави для повернення позивачу коштів, оскільки за позивачем, згідно даних АІС "Податковий блок" наявна переплата з транспортного податку у розмірі 33 копійки, водночас, у відповідача відсутні наразі повноваження щодо підготовки відповідного висновку у звязку із внесенням змін до Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2016 по справі № 820/3125/16, адміністративний позов ОСОБА_3 до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено в повному обсязі ( а.с.11-12).

Скасовано у повному обсязі податкове повідомлення-рішення Богодухівської об`єднаної державної інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 54-17 від 17.06.2015 року, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 20 833,33 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Богодухівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області на вищевказану постанову суду ( а.с.13).

Таким чином, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2016 по справі № 820/3125/16 є такою, що набрала законної сили.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивачем первинно було сплачено зобов'язання, визначені податковим повідомленням - рішенням Богодухівської об`єднаної державної інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 54-17 від 17.06.2015 року, а вже в подальшому, оскаржено зазначене рішення у судовому порядку.

У зв'язку зі скасуванням названого податкового повідомлення - рішення та, за наявності сплати суми транспортного податку у розмірі 20 833,33 грн., позивач звернувся до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, яка є правонаступником Богодухівської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Харківській області, з письмовою заявою від 27.10.2016 про повернення раніше сплачених грошових коштів у розмірі 20833,33 грн. шляхом їх перерахування на картковий рахунок заявника ( а.с.16).

У свою чергу, відповідачем було розглянуто дану заяву та листом № 135/11/20-0413 від 23.11.2016 року позивача було повідомлено про неможливість повернення грошових коштів у звязку з тим, що на момент звернення адміністративна справа № 820/3125/16 знаходилась на касаційному оскарженні ( а.с.18).

Не погоджуючись із відмовою позивача, що міститься в листі № 135/11/20-0413 від 23.11.2016 року позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Крім того, суд відмічає, що ухвалою ВАС України від 24.01.2017 касаційну скаргу Богодухівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2016 р. по справі №820/3125/16 повернуто скаржнику ( а.с.14-15).

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 43 ПК України встановлені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, зокрема, п. 43.1. вищевказаної статті визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.3. ст. 43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Пунктом 43.4. ст. 43 ПК встановлено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Як встановлено п. 43.5 ст. 43 ПК України ( в редакції, чинній на час подання заяви про повернення коштів), контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п.43.6 ст. 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Вказані норми ПК України кореспондуються з нормами п. 5 «Порядку взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань», що затверджені наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 р. за № 1679/28124) повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

Згідно п. 6. вищевказаного Порядку у заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштiв, що повертаються, зокрема передбачено можливість повернення на поточний рахунок платника податку в установі банку.

Відповідно до п. 7 - 8 Порядку, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових забов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.

За платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за девять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, для погодження вiдповiдному мiсцевому фiнансовому органу.

Відповідний мiсцевий фiнансовий орган протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника мiсцевого фiнансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС.

Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня вiд дати отримання висновку, погодженого мiсцевим фiнансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до частини першої статті 67- 2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

На пiдставi отриманих висновків вiдповiдний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань у визначеному законодавством порядку ( п.11 Порядку).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Приписи пп. 10.1.1 п. 10.1 та п. 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України відносять до місцевих податків податок на майно в частині транспортного податку.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що контролюючий орган, у даному випадку, зобовязаний був підготувати та направити вiдповiдному мiсцевому фiнансовому органу висновок щодо повернення помилково сплачених коштів.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача, що ґрунтуються на відсутності наразі повноважень, щодо підготування такого висновку у звязку із внесенням змін до Податкового кодексу України ОСОБА_4 України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів вищевказаного ОСОБА_4 до ПК України було внесено зміни, зокрема, кодекс було доповнено ст. 19-3 «Функції державних податкових інспекцій», згідно якої державні податкові інспекції: 19- 3.1.1. здійснюють сервісне обслуговування платників податків; 19- 3.1.2. здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, обєктів оподаткування та обєктів, повязаних з оподаткуванням; 19- 3.1.3. формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків- юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;19- 3.1.4. виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом".

При цьому, статтею 14 ПК України встановлено визначення понять, серед іншого підпунктом 14.1.226-1 вказаної статті встановлено визначення «сервісного обслуговування» - це надання адміністративних, консультаційних, довідкових, інформаційних, електронних та інших послуг, повязаних з реалізацією прав та обовязків платника відповідно до вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, а отже, саме на відповідача ОСОБА_4 покладено обовязок щодо підготовки та направлення висновку щодо повернення помилково сплачених коштів платником податку до відповідного фінансового органу.

Окремо суд зазначає, що відповідно до частини 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За змістом ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість розгляду заяви позивача, у звязку з касаційним оскарженням постанови Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2016 року по справі № 820/3125/16 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 року є необґрунтованими, оскільки судове рішення, на яке посилається позивач як підставу повернення сплачених грошових коштів, на час звернення до відповідача з відповідною заявою, набрало законної сили.

Крім того, як вже зазначалось вище, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.01.2017 року касаційну скаргу Богодухівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 року по справі № 820/3125/16 було повернуто скаржникові.

Отже, як вбачається з аналізу вищевикладених норм, платник податків у наданий законодавством строк (1095 днів) має право звернутися до контролюючого органу із заявою про повернення помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів.

В свою чергу, контролюючий орган зобов'язаний перевірити обґрунтованість повернення заявлених сум (встановлення факту переплати) та підготувати або висновок про повернення коштів з його надісланням місцевим фінансовим органам та органам Державної казначейської служби України для повернення платнику податків надміру сплачених платежів, або письмову обґрунтовану відповідь про відсутність підстав для повернення коштів.

Тобто, в даному випадку, обов'язковою умовою для повернення надмірно сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) є заява позивача про повернення таких коштів, до якої, в обов'язковому порядку, повинен бути доданий документ, що підтверджує суму надмірно сплачених платежів, яким, в рамках даного спору, є рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання протиправним та скасування рішення про нарахування позивачеві транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 20833,33 грн.

Отже, чинним законодавством безальтернативно визначений алгоритм дій платника податків, контролюючого органу та органу казначейства у правовідносинах, повязаних з поверненням надміру сплачених зобов'язань.

Цей порядок не передбачає можливості отримання такого відшкодування у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями митних органів або окремо від здійснення такого контролю.

Саме на такому розумінні положень чинного законодавства наполягає Верховний Суд України в постанові № 826/72/15 від 03.02.2016, прийнятій за наслідками перегляду судових рішень в адміністративних справах з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У цій постанові Верховний Суд України дійшов висновку, що законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів. Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 МК, статті 43 Податкового кодексу України і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів. Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно частини 2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази, які підтверджують правомірність відмови у наданні позивачу висновку щодо повернення з Державного бюджету України помилково та/ або надмірно зарахованої до бюджету суми грошових коштів, у той час як матеріали справи свідчать про те, що позивачем дотримано порядок щодо отримання відповідного висновку .

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача наявні законні підстави для видачі висновку про повернення надмірно сплаченого платежу зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 20 833,33 грн. та його направлення до відповідного фінансового органу.

Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак, суд задовольняє позовну заяву у повному обсязі.

Крім того, у позовній заяві позивач просив суд зобов'язати Слобожанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області подати на адресу Харківського окружного адміністративного суду у десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

Відповідно до змісту статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказане свідчить, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Оскільки дане рішення суду має зобов'язальний характер, а обставини, встановлені під час розгляду справи, дають суду обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може ухилятись від його виконання, суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням постанови у даній справі шляхом зобов'язання Слобожанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області у десятиденний строк з моменту набрання даним рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254, 267 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати Слобожанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області ( , вул. Садова, 10 м. Дергачі, Харківська область, 62300) підготувати висновок про повернення ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1, 62142, Харківська область, м. Богодухів, Москаленки, 75-А) надміру сплачених сум грошового зобов'язання у загальному розмірі 20833,33 грн та подати даний висновок до відповідного місцевого фінансового органу.

Зобов'язати Слобожанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області ( , вул. Садова, 10 м. Дергачі, Харківська область, 62300) подати на адресу Харківського окружного адміністративного суду у десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

Стягнути зі Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області ( , вул. Садова, 10 м. Дергачі, Харківська область, 62300) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1, 62142, Харківська область, м. Богодухів, Москаленки, 75-А) у розмірі 640,00 грн. ( шістсот сорок гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 27 квітня 2017.

Суддя Заічко О.В.