Справа № 804/1169/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2017 року №804/1169/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 212 о/с від 01.08.2016 р. в частині звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

14 лютого 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому він просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 212 о/с від 01.08.2016 р. в частині його звільнення з посади поліцейського батальйону патрульної поліції, поновити його на посаді інспектора патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту поліції Національної поліції України, та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху через його невідповідність ст.ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, та встановлено позивачу строк до 20.03.2017 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме, для вирішення питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, позивачу було необхідно навести обґрунтування щодо строків звернення до суду з даним позовом, зазначивши. Коли саме він отримав копію оскаржуваного наказу № 212 о/с від 01.08.2016 р. або іншим чином дізнався про порушення своїх прав, з наданням відповідних доказів на підтвердження цих обставин.

Зазначену ухвалу суду позивачем не оскаржено, та вона набрала законної сили.

Ухвалою суду від 20.03.2017 р. позивачу було продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви до 20 квітня 2017 року.

19.04.2017 року позивачем надано до суду уточнену позовну заяву з аналогічними раніше заявленим позовними вимогами. У вказаній заяві також зазначено, що позивач 28.07.2016 року звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання незаконними рішень та зобовязання вчинити певні дії, який ухвалою суду від 01.11.2016 р. було повернуто позивачу у звязку з несплатою судового збору. Водночас, позивач зазначає, що з оскаржуваним наказом про звільнення від 01.08.2016 року він був ознайомлений 02.08.2016 року, тобто, коли він вже звернувся до суду з позовними вимогами до Національної поліції України.

При цьому, жодних клопотань про поновлення пропущеного строку звернення до суду в межах даної справи позивач не заявив, жодних документів на підтвердження поважності причин пропуску ним місячного строку звернення до суду не надав.

Перевіривши позовну заяву (уточнену) від 19.04.2017 року на відповідність вимогам ст.ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого строку, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, суд виходить з того, що спір стосується проходження позивачем публічної служби в органах Національної поліції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частинами 2 та 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а у разі неможливості їх надання зазначає причини. До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Як слідує з уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 19.04.2017 року, позивач отримав оскаржуваний наказ про звільнення 02.08.2016 року.

Отже, саме з цієї дати (02.08.2016 року) для позивача починає перебіг місячний строк звернення до суду щодо оскарження зазначеного рішення відповідача, яке стосується проходження ним публічної служби.

З уточненої позовної заяви вбачається, що позивач 28.07.2016 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання незаконними рішень та зобовязання вчинити певні дії, який ухвалою суду від 01.11.2016 р. було повернуто позивачу у звязку з несплатою судового збору по справі.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 804/4895/16 від 01.11.2016 р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у звязку з неусуненням ним недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2016 р. у справі № 804/4895/16 адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху. З даної ухвали вбачається, що 02.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача-1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, відповідача-2 Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області щодо невидання єдиного наказу про звільнення позивача із займаної посади та направлення позивача для подальшого проходження служби до патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, та про призначення позивача на посаду інспектора патрульної служби патрульної поліції з 19.05.2016 року;

- зобовязати Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області видати єдиний наказ про звільнення позивача із займаної посади та направлення позивача для подальшого проходження служби до патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та про призначення позивача на посаду інспектора патрульної служби патрульної поліції;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області щодо відсторонення позивача від займаної посади та виконання службових обовязків з 01.06.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ №161 о/с від 21.06.2016 р. про призначення позивача на нижчу посаду т.в.о. поліцейського ВПП КВП ГУНП;

- поновити позивача на посаді інспектора патрульної поліції м. Кривого Рогу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 19.05.2016 року;

- визнати незаконним рішення Департаменту внутрішньої безпеки про недоцільність призначення позивача на посаду інспектора патрульної поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області на користь позивача грошове забезпечення: заробітну плату з 19.05.2016 року до 01.06.2016 року інспектора патрульної поліції Департаменту патрульної поліції та грошову компенсацію за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по день постановлення рішення.

Отже, предметом звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою у справі № 804/4895/16 були інші правовідносини, тоді як наказ про звільнення позивача з посади № 212 о/с від 01.08.2016 р. в межах справи № 804/4895/16 ним не оскаржувався.

Отже, позивач мав всі підстави та можливість своєчасно звернутися до адміністративного суду з позовом про оскарження наказу про звільнення від 01.08.2016 року (починаючи з 02.08.2016 року, та протягом наступного місяця), проте, не зробив цього з невідомих суду причин.

Так само, отримавши наказ про своє звільнення 02.08.2016 року, він мав можливість доповнити раніше заявлені позовні вимоги по справі № 804/4895/16, що не потребувало сплати судового збору в частині позовних вимог про скасування наказу про звільнення № 212 о/с від 01.08.2016 р. та поновлення позивача на посаді поліцейського батальйону патрульної поліції, копію якого він отримав 02.08.2016 року.

Проте, позивачем це також не було зроблено з невідомих суду причин.

Отже, звертаючись до суду з позовною заявою про скасування наказу № 212 о/с від 01.08.2016 р. про звільнення та поновлення на посаді, яку подано до суду лише 14.02.2017 року, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, який сплинув 02.09.2016 року. При цьому, жодних поважних причин пропуску цього строку позивачем у позовній заяві не наведено, клопотання про його поновлення суду не заявлено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, керуючись ч. 1 ст. 100, ч. 7 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга

подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2