Справа № 607/13338/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 р. Справа № 876/3335/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 25.11.2016 року звернувся до суду з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просить зобов`язати відповідача призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.10.2016 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2017 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить вищезазначену постанову скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справами, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 06 червня 1993 року Тернопільською обласною державною адміністрацією.

19 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав відповідні документи.

Відповідно до протоколу засідання комісії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №51 від 31 жовтня 2016 року для розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням та перерахунком пенсій комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю у первинних документах днів виїзду в зону, в якій він проводив роботи.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто даною нормою особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені як загальними законами з питань пенсійного забезпечення, так і спеціальним законом, який визначає їх статус, зокрема, пільги щодо пенсійного забезпечення.

Зі змісту пункту 1 частини 2 статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році. Офіційне тлумачення положення пункту 1 частини 2 статті 2 даного Закону дано в рішенні Конституційного Суду України №12-рп/2000 від 25.10.2000, в якому зазначено, що зоною відчуження є територія, що з 26 квітня 1986 року охоплює ту частину радіаційно небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації.

Згідно із статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено призначення пенсій за віком із зниженням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 10 років особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів.

Статтею 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок). Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Згідно з довідкою Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату №74 від 03 вересня 2013 року, ОСОБА_1 дійсно проходив службу у Збройних Силах з 13 травня 1985 року по 28 квітня 1987 року, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 18.08.1986 року по 27.08.1986 року в 30 км зоні. Виконував роботи по відновленню залізниці на території Чорнобильської АЕС в районі 3, 4 реакторів. Доза опромінення 8,42 р. На підставі Постанови СМ СРСР від 05.06.1986 року №665-196 вказаний період служби враховується до вислуги років на пенсію на пільгових умовах (1 місяць за 3 місяці).

Аналогічна інформація про прийняття позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС міститься у довідці військової частини № 92422 від 19 серпня 1993 року.

Відповідно до даних, що містяться у військовому квитку серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 , останній виконував обов`язки із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС.

Як вбачається із виписки з рішення від 22 квітня 1993 року, винесеного Тернопільським міським народним судом, встановлено факт перебування ОСОБА_1 на роботі по усуненню наслідків ЧАЕС в зоні відчуження в період з 19.08.1986 по 26.08.1986 року включно.

Згідно частини 1 статті 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Відповідно до положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вимога відповідача про надання первинних документів, які підтверджують період роботи в зоні відчуження не ґрунтується на нормах закону, у даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.10.2016 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2017 року у справі № 607/13338/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 25.04.2017 року