Справа № 408/1537/17
Суддя: Цимбал Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/1537/17
Провадження № 2-а/408/41/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області

в складі: головуючого-судді: Цимбал Ю.Ю.

при секретарі: Мірошнік Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська, Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про поновлення строку для звернення із заявою про призначення одноразової державної допомоги при народженні дитини та зобовязання Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації у Луганській області призначити та виплатити одноразову державну допомогу при народженні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про поновлення строку для звернення із заявою про призначення одноразової державної допомоги при народженні дитини та зобовязання Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації у Луганській області призначити та виплатити одноразову державну допомогу при народженні дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є матір'ю ОСОБА_2, яку вона народила 13 лютого 2015 року в м.Луганську. Виїхати на територію, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, з метою вчасного звернення за виплатою одноразової допомоги, вона не мала можливості, так як будь які переміщення в цей час супроводжувались небезпекою та загрозою для життя та здоровя.

За першої ж можливості безпечного вивезення дитини у грудні 2015 року ОСОБА_1 виїхала до села Макарове Станично-Луганського району Луганської області та 10 грудня 2015 року зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа разом із донькою ОСОБА_2

У березня 2016 року позивач звернулася із заявою до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про призначення і виплату одноразової допомоги при народженні дитини. Проте, в задоволенні заяви їй було відмовлено, оскільки звернення за призначенням даної допомоги надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини позивача, як того вимагає Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, а чинним законодавством не передбачено можливість поновлення цього строку.

Позивач у судове засідання не зявилася, просила суд розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду заперечення проти позову. Просив справу розглянути за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД №369608, виданого 18.03.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Лугаського районного управління юстиції у Луганській області, позивач є матір'ю ОСОБА_2, яку вона народила 13 лютого 2015 року в м.Луганську.

Із копії паспорту громадянина України серії ЕН №781602 виданого на імя позивача ОСОБА_1 вбачається, що з 10 грудня 2013 року її місце проживання зареєстровано за адресою: м.Луганськ, віл. Уріцкого 44, та відповідно до довідки № 905004321 від 13 червня 2016 року ОСОБА_1 зареєструвалася в управлінні соціального захисту населення Станично-Луганської райдержадміністрації Луганської області, як внутрішньо переміщена особа. 10 грудня 2015 року разом з малолітньою донькою мешкає за адресою: с.Макарове, вул.Калініна 44, Станично-Луганського району Луганської області.

З повідомлення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 25 березня 2016 вбачається, що позивач зверталася до управління із заявою про призначення і виплату їй допомоги при народженні дитини, але їй було відмовлено у наданні такої допомоги.

Правовідносини у даній справі регулюються положеннями Закону України від 21 листопада 1992 року №2811-ХII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі Закон № №2811-ХII) та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі Порядок № 1751).

Відповідно статті 1 Закону №2811-ХII громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

За приписами статті 3 Закону №2811-ХII одним із видів державної допомоги, що призначаються сім'ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

Частиною 1 статті 10 цього Закону встановлено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Статтею 11 Закону №2811-ХII визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Згідно пункту 11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1721 визначений перелік документів для подачі, а саме: заява одного з батьків (опікуна), що складається за формою, затвердженою Мінпраці, копія свідоцтва про народження дитини, жінки, які постійно проживають (зареєстровані) на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1751, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, суд приходить до висновку, що чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, визначено обов'язкову умову призначення допомоги при народженні дитини, а саме: звернення за її призначенням не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Тобто, у даному випадку визначальним є те, що закон не передбачає права відповідача поновити строк встановлений статтею 11 Закону та пунктом 12 Порядку № 1751 і це, в силу частини 2 статті 19 Конституції України, означає відсутність можливості його поновлення, оскільки це не передбачено законом.

Таким чином, зазначений строк є присічним, тобто можливість його поновлення законом не передбачена. Значення такого строку полягає у тому, щоб припинити дію за певних обставин. Присічні строки - це не звичайні строки здійснення суб'єктивних прав, а особливі строки, зі спливом яких присікається існування суб'єктивного права.

Таким чином, закінчення присічного строку призводить до припинення суб'єктивних прав і обов'язків.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 30 листопада 2016 року по справі № К/800/13177/16.

Щодо посилань позивача на те, що вона не мала можливості вчасно подати документи для призначення допомоги, оскільки після народження дитини до грудня 2015 року проживала на території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 6 Закону №2811-ХII, документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Пунктом 43 Порядку № 1751 передбачено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення зазначеної допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин (догляд за інвалідом I групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років тощо) не може особисто зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Отже, чинним законодавством покладено на органи соціального захисту населення, обов'язок надавати особам, які претендують на призначення соціальних виплат, допомогу в зборі необхідних документів, за наявності від цих осіб, відповідної заяви, і крім того законом не заборонено подання особою, що має право на допомогу при народженні дитини, заяви через засоби поштового зв'язку або через представника. Однак, як встановлено з матеріалів справи з такою заявою позивач до відповідача не зверталася.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначені та виплаті допомоги при народженні дитини, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені відповідним законодавством України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 12, 70, 71, 94, 158, 160 - 163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про поновлення строку для звернення із заявою про призначення одноразової державної допомоги при народженні дитини та зобовязання Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації у Луганській області призначення та виплати одноразової державної допомоги при народженні дитини - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо особа, яка брала участь у справі, але не була присутня під час проголошення постанови, - з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.Ю. Цимбал