Справа № 708/364/17
Суддя: Ткаченко С. Є.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/364/17
Номер провадження № 2-а/708/19/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині справу за адміністративним позовом Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, третя особа старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, про оскарження дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій старшого державного виконавця Яжука С.С. неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53657536 від 28.03.2017 року, посилаючись на те, що Чигиринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області 04.04.2017 року отримало постанову старшого державного виконавця Яжука С.С. про відкриття виконавчого провадження та зобовязання здійснити з 01.09.2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст., ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У п. 3 даної постанови зазначено про стягнення з них виконавчого збору в розмірі 12800 грн.

Вони вважають, що дана постанова винесена з порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Чигиринським районним судом було винесено рішення за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, де в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016 року вказане рішення суду скасоване та прийняте нове, де позов задоволено та зобов'язано управління здійснити з 01.09.2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст., ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-а/708/10/16 від 27.01.2017 року, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження.

Однак вони не погоджуються з даною постановою державного виконавця, оскільки на виконання рішення суду в добровільному порядку провели перерахунок пенсії ОСОБА_3 в повному обсязі, що підтверджується розпорядженням начальника управління № 131061 від 10.10.2016 року.

Що стосується стягнення з управління Пенсійного фонду судового збору в розмірі 12800 грн., то вони вважають, що згідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 і ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, котрим являється пенсія ОСОБА_3, що узгоджується з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 року № 8.

Відповідна правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду України, що має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тому просять суд визнати неправомірною та скасувати постанову ст. державного виконавця Яжука С.С. про відкриття виконавчого провадження ВП № 53657536 від 28.03.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в матеріалах позову обставини, зазначивши, що оскільки їх управлінням добровільно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3, то відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та стягнення з них виконавчого збору, через що дії державного виконавця є неправомірними.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надіславши заперечення на позов, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Виконавчий лист у справі № 2-а/708/10/16 від 27.01.2017 року, виданий Чигиринським районним судом Черкаської області про зобовязання здійснити з 01.09.2015 перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст., ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виданий на підставі ухвали, що вступила у законну силу та підлягає примусовому виконанню.

Нормами Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обовязок державного виконавця відкрити виконавче провадження, прийнявши постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій зазначається інформація про стягнення виконавчого збору та зобовязання боржника виконати рішення суду у 10-денний строк. Перевірка виконання рішення суду здійснюється після відкриття виконавчого провадження, а право на виконання рішення суду у процедурі виконавчого провадження є гарантією захисту інтересів стягувача.

Що стосується стягнення з управління виконавчого збору, то відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби та стягується з боржника до Державного бюджету України.

При цьому, хоча згідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, однак відділом примусового виконання рішень не виконується виконавче провадження щодо стягнення періодичних платежів (пенсії), а виконується рішення суду немайнового характеру щодо зобовязання боржника вчинити визначені дії.

Жодних доказів на підтвердження того, що судове рішення виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, позивачем до них не надано.

А тому вважають, що позов подано безпідставно і просять в його задоволенні відмовити.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2016 року Чигиринським районним судом було винесено рішення за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, де в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016 року вказане рішеня суду скасоване та прийняте нове рішення, яким позов задоволено та зобов'язано управління здійснити з 01.09.2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст., ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-а/708/10/16 від 27.01.2017 року.

На виконання виконавчого листа № 2-а/708/10/16 від 27.01.2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 28.03.2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 53657536.

Згідно до п. 3 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження з Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області стягнуто виконавчий збір в розмірі 12800 грн. (а.с.4).

Підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5).

Так, ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п. 1 ч. 3 даної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Таким чином, перевірка виконання боржником рішення, що підлягає виконанню, поза межами виконавчого провадження не передбачена, і лише відкривши виконавче провадження виконавець має право здійснити такі дії і встановити факт виконання чи невиконання рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

А ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Отже, всі наведені норми Закону свідчать про обовязок державного виконавця відкрити виконавче провадження, прийнявши постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій слід вказати про стягнення виконавчого збору та зобовязання боржника виконати рішення суду у 10-денний строк. Перевірка виконання рішення суду здійснюється після відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача посилався на те, що ними добровільно виконано рішення суду щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3, згідно до розпорядження начальника управління № 131061 від 10.10.2016 року.

Однак суд не може взяти до уваги надане управлінням розпорядження № 131061, оскільки воно видане 10.10.2015 року, а не 10.10.2016 року, як стверджує представник позивача, тобто, до ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом 04.08.2016 року рішення про задоволення позову ОСОБА_3

А судячи з наданих до матеріалів позову розрахунків, перерахунок пенсії ОСОБА_3 здійснено управлінням лише 17.04.2017 року, тобто, вже після відкриття виконавчого провадження (а.с. 5-6).

Таким чином, судом не встановлено факту виконання рішення суду в межах виконавчого провадження до його відкриття.

Більше того, Законом України «Про виконавче провадження» в новій редакції передбачено негайне примусове виконання рішення суду боржником без надання будь-яких строків на самостійне виконання.

Виходячи з цього, боржник, не бажаючи нести відповідні затрати на сплату виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій, має виконувати своє зобов'язання до надходження виконавчого документа до органу державної виконавчої служби, що, судячи з наданих доказів, не було виконано позивачем.

Що стосується стягнення з позивача виконавчого збору, то згідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

А відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв'язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Загальний порядок виконання рішень судів про стягнення боргу врегульований положеннями ст., ст. 48 - 62 Закону України «Про виконавче провадження», а порядок виконання рішень немайнового характеру врегульовано положеннями ст., ст. 63 - 67 цього ж Закону.

Як встановлено судом та не заперечується представником позивача, адміністративний позов ОСОБА_3 до Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст., ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.09.2015 року є позовом немайнового характеру.

А згідно до норм ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

А тому посилання представника позивача на п.1 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до вимог якого виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, неможливо взяти в основу доказів, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» розділяє поняття рішень про стягнення боргу та виконання рішень про зобов'язання вчинити певні дії (рішення немайнового характеру), а на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває рішення суду про зобов'язання боржника здійснити перерахунок та виплату пенсії у визначеному порядку, а не стягнення конкретно визначеного розміру суми боргу за невиплаченою пенсією.

У зв'язку з цим положення про не стягнення виконавчого збору за рішеннями про стягнення періодичних платежів не розповсюджується на виконання рішень немайнового характеру (тобто, про зобов'язання вчинити певні дії), а отже, і на виконавчий лист № 2-а/708/10/16, що виданий Чигиринським районним судом 27.01.2017 року.

З урахуванням цього суд не може взяти в основу доказів посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду України у справі № 21-222а14 від 08.07.2014 року, оскільки представник позивача тлумачить зміст даної постанови без врахування всіх обставин переглянутої справи, що не відповідає правовій позиції Верховного Суду України.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, боржнику, який не бажає нести відповідальність у вигляді сплати виконавчого збору за відкриття виконавчого провадження, слід виконувати судове рішення добровільно та самостійно до відкриття виконавчого провадження. У такому випадку виконавчий збір не стягується після встановлення факту виконання до відкриття виконавчого провадження на підставі ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього представником позивача в судовому засіданні надано не було.

Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог позивача, оскільки з наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-а/708/10/16 від 27.01.2017 року та стягнення з позивача виконавчого збору є правомірними, а ст.державний виконавець Яжук С.С. діяв в спосіб і в межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а тому підстави для визнання дій останнього неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 19 Конституції України, ст., ст. 18, 26, 27, 63-67 Закону України «Про виконавче провадження», ст., ст. 2, 8, 9, 10, 18, 71, 159-163, 181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Чигиринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, третя особа старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, про оскарження дій державного виконавця відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча