Справа № 367/125/17
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/125/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

при секретарі Кузнецовій К.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Ірпінь при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом, відповідно до якого зазначила, що 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінскої міської ради Київської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0950 Га по вул. Київська.

До вказаного вище клопотання, позивачка додала копію паспорту та копію ідентифікаційного коду, кадастровий план земельної ділянки та схему (графічні матеріали) розташування земельної ділянки.

В зв'язку з тим, що Ірпінська міська рада Київської області згідно з п.7 ст. 118 Земельного кодексу України в місячний строк не надала дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва будинку, господарських будівель та споруд або мотивовану відмову в його наданні, позивачка на підставі абзацу 3 п.7 ст. 118 Земельного кодексу України 08 листопада 2016 року повідомила Ірпінську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва будинку, господарських будівель та споруд на підставі мовчазної згоди, додавши до повідомлення копію договору про розробку проекту землеустрою.

Але рішенням Ірпінської міської ради від 17 листопада 2016 року за № 1681-24-VІІ, яке було отримано позивачкою 05 грудня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва будинку , господарських будівель та споруд в зв'язку з тим, що місце розташування земельної ділянки не відповідає Генеральному плану міста Ірпінь та іншій містобудівній документації. Але це не відповідає дійсності. При чому в порушення п.7 ст.118 Земельного кодексу України надано не вмотивовану та не обґрунтовану відмову в наданні дозволу та не зазначено конкретні статті та пункти нормативних актів, на підставі яких мовлено в наданні дозволу.

Як зазначено вище, 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінської міської ради Київської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зазначивши цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також її орієнтовний розмір - площею 0,0950 Га, що свідчить про виконання позивачем вимог ч.6 ст. 118 ЗК України.

Отже, Ірпінська міська рада Київської області зобовязана була розглянути в місячний термін клопотання ОСОБА_2, поданого від 03 жовтня 2016 року, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0950 Га по вул. Київська та прийняти лише одне із рішень, - або ж надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або ж надати мотивовану відмову у його наданні.

Ірпінська міська рада Київської області розглянула на пленарному засіданні сесії Ірпінської міської ради заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0950 Га по вул. Київська та прийняла Акт у формі рішення яким відмовила позивачу в задоволенні його клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту земустрою з порушенням строку розгляду клопотання згідно ч.7 ст.118 ЗК України.

Тому, субєкт владних повноважень не вказав у своєму рішенні чи письмовій відповіді жодних законних вмотивованих підстав для відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з числа тих, що передбачені ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, які є внключними та імперативно встановленими законом підставами для відмови у наданні такого дозволу, в звязку з чим вийшов за межі своїх повноважень передбачених ст. 118 ЗК України, не дотримався порядку передбаченому ст. 15 Закону України «Про звернення громадяни» та порушив основоположний принцип діяльності органу місцевого врядування, встановлений ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України місцеве самоврядування в Україні».

Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області від 17 листопада 2016 року в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0950 Га, по вул. Київська, в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує права ОСОБА_1.

Зобов'язати Ірпінську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подане 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0950 Га по вул. Київська - в строки, порядку та у спосіб передбачений ст. 118 Земельного кодексу України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задоволити.

Представник Ірпінської міської ради проти позову заперечував і подав до суду письмові заперечення.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінскої міської ради Київської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0950 Га по вул. Київська.

До вказаного вище клопотання, позивачка додала копію паспорту та копію ідентифікаційного коду, кадастровий план земельної ділянки та схему (графічні матеріали) розташування земельної ділянки.

В зв'язку з тим, що Ірпінська міська рада Київської області згідно з п.7 ст. 118 Земельного кодексу України в місячний строк не надала дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва будинку, господарських будівель та споруд або мотивовану відмову в його наданні, позивачка на підставі абзацу 3 п.7 ст. 118 Земельного кодексу України 08 листопада 2016 року повідомила Ірпінську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва будинку, господарських будівель та споруд на підставі мовчазної згоди, додавши до повідомлення копію договору про розробку проекту землеустрою.

Але рішенням Ірпінської міської ради від 17 листопада 2016 року за № 1681-24-VІІ, яке було отримано позивачкою 05 грудня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва будинку , господарських будівель та споруд в зв'язку з тим, що місце розташування земельної ділянки не відповідає Генеральному плану міста Ірпінь та іншій містобудівній документації. Але це не відповідає дійсності. При чому в порушення п.7 ст.118 Земельного кодексу України надано не вмотивовану та не обґрунтовану відмову в наданні дозволу та не зазначено конкретні статті та пункти нормативних актів, на підставі яких мовлено в наданні дозволу.

Як зазначено вище, 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ірпінської міської ради Київської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зазначивши цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також її орієнтовний розмір - площею 0,0950 Га, що свідчить про виконання позивачем вимог ч.6 ст. 118 ЗК України.

Ірпінська міська рада Київської області розглянула на пленарному засіданні сесії Ірпінської міської ради заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0950 Га по вул. Київська та прийняла Акт у формі рішення яким відмовила позивачу в задоволенні його клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту земустрою з порушенням строку розгляду клопотання згідно ч.7 ст.118 ЗК України.

Тому, субєкт владних повноважень не вказав у своєму рішенні чи письмовій відповіді жодних законних вмотивованих підстав для відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з числа тих, що передбачені ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, які є внключними та імперативно встановленими законом підставами для відмови у наданні такого дозволу, в звязку з чим вийшов за межі своїх повноважень передбачених ст. 118 ЗК України, не дотримався порядку передбаченому ст. 15 Закону України «Про звернення громадяни» та порушив основоположний принцип діяльності органу місцевого врядування, встановлений ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України місцеве самоврядування в Україні».

Згідно із ст.. ч. 7 ст. 118 ЗК України, ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно Постанови Пленуму ВАСУ «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013(2014) р. № 7, передбачено, що відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно- правових відносин. Крім того, суб'єкт владних повноважень також має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 105 КАС адміністративний позов може, зокрема, містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завдано його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень (ст. 162 КАС).

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно- правових актів регламентуються ст. 171 КАС. Так, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної ОСОБА_3 України, указів та розпоряджень Президента України, постанов та розпоряджень Кабінету ОСОБА_3 України, постанов Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим; 2) законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів владних повноважень.

При цьому право на оскарження нормативно-правового акта мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

При розгляді таких справ суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

По таких підставах суд частково задовольняє позовні вимоги позивача.

На підставі ст.ст. 1, 18, 24 ,34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Зобовязати Ірпінську міську раду повторного розглянути на засіданні сесії, подане 03 жовтня 2016року ОСОБА_1 клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0, 0950 га по вул. Київській в м. Ірпінь, у строки передбачені діючим законодавством.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст постанови буде виготовлено 29.04.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту постанови апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: ОСОБА_4