Справа № 820/2598/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 квітня 2017 р. № 820/2598/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
до ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до Державного бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - Учбове містечко ХНАУ, будинок 39, квартира 57, с.Комуніст, Харківський район, Харківська область, 62483, розрахункові рахунки відсутні, суму податкового боргу в загальному розмірі 34000,00 гривень - адміністративні штрафи та інші санкції на розрахунковий рахунок 0443, одержувач УДКСУ у Харківській області, банк ГУДКСУ у Харківській області, код 37999633, МФО 851011.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.06.2015 року на громадянку ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №101/20-23-07-23 за реалізацію алкогольних напоїв без наявності дозвільних документів, а саме: без ліцензії та право реалізації алкогольних напоїв. На підставі протоколу про адміністративне правопорушення АА №820916 від 23.06.2015 року, складеним фахівцями Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №0 та №1 від 18.09.2015 року, яким вирішено застосувати до ФО-П ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в загальному розмірі 34000,00 грн. Станом на теперішній час заборгованість по сплаті адміністративних штрафів відповідачем погашена не була. Вказане слугувало підставою для звернення ОДПІ з даним позовом до суду.

Представник позивача прибув у судове засідання, склав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження та зазначив, що позов підтримує у повному обсязі. (а.с.67).

Відповідач - ОСОБА_1, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.ст. 33-35 КАС України. (а.с.62).

У письмових запереченнях на позов (а.с.65-66) зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, вважає їх неправомірними, оскільки органами ДФС не дотримано порядку стягнення податкового боргу, передбаченого Податковим кодексом України, який є пріоритетним, а застосовано порядок на підставі приписів постанови Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790. Зважаючи на викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом субєкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обовязковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1), перебуває на податковому обліку в Харківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

23.06.2015 року на громадянку ОСОБА_1 співробітниками Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №820916, №101/20-23-07-23 за реалізацію алкогольних напоїв без наявності дозвільних документів, а саме: без ліцензії та право реалізації алкогольних напоїв, чим порушено ч.1 ст.164 КУпАП. (а.с.12).

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення АА №820916 від 23.06.2015 року винесеним, фахівцями Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 18.09.2015 року:

- №0, яким вирішено застосувати до ФО-П ОСОБА_1 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв в місті, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання, чим порушено ч.34 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. №481/95-ВР (а.с.14);

- №1, яким вирішено застосувати до ФО-П ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за відсутності ліцензії, чим порушено ч.12 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. №481/95-ВР (а.с.15).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", контроль за дотриманням норм цього закону здійснюється органами, які видають ліцензії а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частини 12 статті 15 зазначеного вище Закону визначають, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом 17 ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно частини 34 статті 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

У разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Нарахування фінансових санкцій здійснюється відповідно Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. № 790.

Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання субєктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 8 вказаного Порядку зазначено, що рішення про застосування фінансових санкцій до субєкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з даними облікової картки Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 податковий борг платника податку у сумі 34000,00 грн. станом на дату судового засідання залишається несплаченим.

Станом на дату звернення до суду рішення про застосування штрафних санкцій пройшли процедуру судового оскарження, а тому штрафні санкції є узгодженими відповідно до приписів діючого законодавства.

Так, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2015 року по справі №820/10736/15, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, - залишено без задоволення.

Вказані судові рішення набрали законної сили, та в силу ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Окрім того слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Підпунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області здійснювались заходи щодо погашення відповідачем податкового боргу, а саме: на адресу відповідача була надіслана податкова вимога форми "Ф" від 02.03.2016 року №1111-25 (а.с.17), яка отримана відповідачем особисто.

За наслідками судового оскарження податкової вимоги, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 року по справі №820/3318/16, скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправної та скасування податкової вимоги відмовлено. (а.с.59-60).

Таким чином, податкова вимога №1111-25 від 02.03.2016 року є чинною.

Розвязуючи спір, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а також наведених норм процесуального закону, оцінивши добуті докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач як платник податків обтяжений обовязком здійснити платіж за рішенням територіального органу ДПС, адже вказане рішення суб'єкта владних повноважень не втратило юридичної дії.

Визначений ст. 57 Податкового кодексу строк виконання обовязку відповідача по здійсненню платежу у спірних правовідносинах збіг.

У матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б засвідчували належне виконання платником згаданого обов'язку у спосіб перерахування грошових коштів, або припинення цього обов'язку в інші способи згідно положень ст.ст. 37, 38 Податкового кодексу України.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і у розмірах, встановлених законом.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що в силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути до Державного бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - Учбове містечко ХНАУ, будинок 39, квартира 57, с.Комуніст, Харківський район, Харківська область, 62483, розрахункові рахунки відсутні, суму податкового боргу в загальному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. - адміністративні штрафи та інші санкції на розрахунковий рахунок 0443, одержувач УДКСУ у Харківській області, банк ГУДКСУ у Харківській області, код 37999633, МФО 851011.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко