Справа № 805/1645/17-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1645/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 р. Справа №805/1645/17-а

час прийняття постанови:10:10 10:10

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом зобов’язання повного зупинення ведення гірничих робіт з виймання вугілля та проведення гірничих виробок на підприємстві, у зв’язку з загрозою життю та з метою недопущення спричинення шкоди життю людей, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що підчас проведення перевірки виконання умов узгодження гірничих робіт на 2017 р, виявлено 17 порушень вимог нормативно правових актів з охорони праці, з яких 4 створюють загрозу життю людей, що є підставою для повного зупинення ведення гірничих робіт виймання вугілля та проведення гірничих виробок на підприємстві.

Відповідач надав заперечення на адміністративний позов мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачем до подання позову до суду на підставі клопотання відповідача узгоджені строки усунення недоліків, що виявлені в результаті перевірки, та позивач в порядку ст.. 29 «Про охорону праці» погодив відповідачу інший строк застосування вимог нормативних актів з охорони праці в частині усіх порушень, на які посилається в адміністративному позові, а саме до 01.07.2017 року, тобто усунення виявлених порушень відстрочено на 3 місяці, отже відсутній спір, оскільки є врегульованим між сторонами. Зауважує, що жоден працівник ніколи не спускався під землю без саморятівника, крім того є об’єктивні перешкоди у придбанні додаткових саморятівників, оскільки призупинена їх реалізація. Проходження тренувань у спеціальних димових камерах у 2017 році складає 100 %, а саме тренування пройшло 1421 працівника (повинно пройти 1483 особи – 62 особи звільнилось). Станом на теперішній час підприємство здійснює закупівлю засобів індивідуального захисту, оскільки строк усунення порушень продовжено до 01.07.2017 року. Працівник підприємства проходить навчання у вищому закладі за спеціальністю психофізіологія згідно договору №269 від 03.02.217 року за навчальним планом і програмою, та після отримання сертифікату буде здійснюватись добір робітників. Зауважує, що позивач при звернені до суду не посилається на норми закону, які б передбачали зупинення господарської діяльності, та не обґрунтовано яким чином створюється загроза життю або здоров’ю людей. Зазначає, що повне зупинення ведення гірничих робіт не може бути здійсненне, оскільки призведе до неповоротних наслідків.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про зупинення провадження у справі для отримання додаткових доказів по справі до 01.07.2017 року

Щодо зазначеного клопотання суд зазначає, що у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Перевіривши матеріали справи та клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі на наявність підстав з якими вказана вище норма процесуального закону пов’язує необхідність зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі. З огляду на зазначене клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі задоволенню не підлягає та зауважує, що відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, якість розгляду справ, не допускання фактів зволікання, вживання всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків покладається на суддів.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття розумного строку, це найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними у випадках безпідставного задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричиняє продовження процесуальних строків на тривалий час, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо.

Також, представником позивача через відідл документообігу та архівної роботи суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові пояснення до позовної заяви відповдіно дояких зазначив, що підприємство систематично не виконує умови погодження ведення гірничих робіт, при тимчасовому відступі від вимог НПАОП, що є грубим порушенням.

Представник відповідача через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотаннями про розгляд справи без участі представника, зазначив що заперечує про адміністративного позову та просив відмовити у задоволені позовних вимог.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Державна служба України з питань праці, є суб`єктом владних повноважень, яка в даних правовідносинах реалізує надані їй Податковим кодексом України повноваження.

Відповідно до пункту 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду і контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон N 877-У) повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Згідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 (надалі - Положення про Держпраці), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Згідно підпункту 15 пункту 4 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони прав в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами та інше.

Відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22.03.2017 року №537 «Про проведення позапланової перевірки», направлення на перевірку №06.4/253 від 22.03.2017 року Головним управлінням Держпраці у Донецькій області проведено позапланову перевірку ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно – правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Під час перевірки виконання умов узгодження гірничих робіт по ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на 2017 р., згідно «Протоколу розгляду Головним управлінням Держпраці у Донецькій області планів розвитку гірничих робіт по вугледобувним підприємствам на 2017 рік від 16-28 листопада 2016 року» виявлено 17 порушень вимог нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 4 створюють загрозу життю людей.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 06.4-4/44 від 23.03.2017 р.

Відповідно до вказаного акту встановлено наступні порушення «Правил безпеки у вугільних шахтах» НПАОП» 10.0-1.01-10, які стфорюють загрозу життю людей:

- працівники підприємства не забезпечені ізолюючими саморятівниками, згідно загальної обліковій чисельності підземних працівників, облікова чисельність робітників зайнятих на підземних роботах складає 2886 люд., наявність ізолюючих саморятівників у ламповій складає 1601 од. Не виконується «Графік придбання ізолюючих саморятівників ШСС-ІУ(П) ДП «ВК «Краснолиманська» на 2017 рік, а саме, станом на 23.03.2017р., за планом повинно бути придбано - 558 од., за фактом придбано - 300 од., що є порушенням вимог НПАОП 10.0-1.01 -10 «Правил безпеки в вугільних шахтах» п. 10. гл.3. р. IV;

- практичні тренування працівників у спеціальних «димових камерах» проводиться не в повному обсязі, так, станом на 23.03.2017р., за планом повинно пройти навчання 1483 особи,за фактом пройшли навчання 1200 осіб, що складає 80% від запланованого, що є порушенням вимог НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки в вугільних шахтах» п. 12. гл.3. р. гл.4 р. IV.;

- працівники не забезпечені засобами індивідуального захисту спец одягом, спецвзуттям. захисними окулярами та ін. Не виконується «Графік придбання засобів індивідуального захисту» на ДП «ВК «Краснолиманська» на 2017 рік, що є порушенням вимог НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки в вугільних шахтах» п. 4. гл.1. р. IV., п. 12. гл.1. р. IV;

- не проводиться професійний добір робітників згідно вимог Порядку проведення медичних оглядів робітників певних категорій. Не виконується «Графік проведення психофізіологічної експертизи серед робітників ДП «ВК «Краснолиманська» у 2017 році, що є порушеним вимог НПАОП 10.0-1.01 -10 «Правил безпеки в вугільних шахтах» п. 4. гл.1. р. IV., п. 12. гл.1. р. IV.

Положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, поряд з іншими правовими актами регулює Закон України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-XII (далі - Закон № 2694).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2694 охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (ч. 1 ст. 13 Закону № 2694).

При цьому, нормативно-правові акти з охорони праці - це правила, норми, регламенти, положення, стандарти, інструкції та інші документи, обов'язкові для виконання (ст. 27 Закону № 2694).

За правилами п. 1.4. розділу І Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 2011 року № 826:

- заборона виконання робіт - зупинення або недопущення виконання певних видів робіт, які здійснюються суб'єктом господарювання на стадії будівництва, експлуатації, реконструкції або ліквідації; виготовлення, застосування або реалізації продукції, небезпечних речовин; користування надрами шляхом видачі розпорядчого документа Держгірпромнагляду України (розпорядження);

- загроза життю та здоров'ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Згідно з п. 2.26. розділу ІІ цього Положення право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки:- порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників;- порушень вимог Кодексу України про надра;- відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;- не проведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки;- виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об'єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об'єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

При цьому, згідно п.1.4 Положення загроза життю та здоров’ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об’єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону №2694, державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров’я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Як встановлено судом, 28.03.2017 року листом №01/11-92-от, відповідачем до ГУ Держпраці направлено клопотання з проханням встановити необхідні строки на виконання вимог п.10 .гл.3 р. IV, п.12 гл.3 р. IV, п. 4. гл.1. р. IV., п.1 гл.4 р. IV. НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки в вугільних шахтах» на другий квартал 2017 року, для виконання заходів щодо приведення умов праці на ДП «ВК «Краснолиманська» та робочих місцях до нормативних вимог.

Листом № 01/11-100-от від 29.03.2017 року ДП «ВК «Краснолиманська» повідомило начальника відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні ГУ Держпраці у Донецькій області про виконання п.12 гл.3 р. IV. НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки в вугільних шахтах» про придбання 1400 регенеративних патронів до учбових саморятівників ШСС-1Т для проведення навчання працівників ДП «ВК «Краснолиманська» у «димових камерах» у січні 2014 року, та те, що станом на 29.03.2017 року пройшли практичні тренування 1248 підземних робітників ДП «ВК «Краснолиманська», також заплановано проходження тренувань ще 76 особами, та 159 осіб звільнилось, отже фактичне проходження підземними робітниками практичних тренувань у «димових камерах» складає 100% за підсумками роботи у першому кварталі 2017 року.

31.03.2017 року листом №06.4/1982 ГУ Держпраці у Донецькій області розглянувши лист підприємства визначило строки для виконання заходів до 01.07.2017 року по п.10 .гл.3 р. IV, п. 4. гл.1. р. IV., п.1 гл.4 р. IV. НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки в вугільних шахтах».

Тобто, контролюючим органом було надано відповідачу додаткові строки для усунення недоліків до 01.07.2017 року, зазначені строки не сплинули на момент розгляду даної справи судом, що свідчить про передчасність вимог позивача, позивачем зазначені обставини не спростовані.

Стаття 17 КАС України визначає компетенцію адміністративних судів, яка відповідно до пункту 1 частини 1, зокрема, поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суд зазначає, що акти державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Завдання адміністративного судочинства, полягає, зокрема, у поновленні судом порушених суб’єктивних прав юридичних осіб, а тому передумовою надання судового захисту є встановлення його об’єкту - порушеного права особи.

З урахуванням вищевикладеного, в межах заявленої вимоги відсутній об’єкт судового захисту та необхідність у поновленні прав позивача в цій частині, оскільки негативні наслідки для позивача спричиняє невиконання відповідачем припису по усуненню виявлених порушень вимог законодавства, яке відстрочене позивачем до 01.04.2017 року.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Крім того, позивач при звернені до суду не посилається на норми закону, які б передбачали зупинення господарської діяльності відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виробництво(виготовлення) або реалізація продукції,виконання робіт, надання послуг суб’єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або часткового виключно за рішенням суду.

Згідно ч.4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що виключно законами встановлюється зокрема, вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже враховуючи той факт, що матеріалами справі підтверджено виконання відповідачем п.12 гл.3 р. IV. НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки в вугільних шахтах», а строк виконання п.10 .гл.3 р. IV, п. 4. гл.1. р. IV., п.1 гл.4 р. IV. НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки в вугільних шахтах» позивачем продовжено до 01.07.2017 року, позивачем не доведено суду необхідність повного зупинення ведення всіх гірничих робіт на Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», у відповідності до чого відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілити у відповідності до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-11, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову Державної служби України з питань праці до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 26.04.2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 27.04.2017 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.