Справа № 127/25933/16-а
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/122/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 у період з 19.09.1994 р. по 12.10.2005 р. працював на посаді слюсаря-ремонтника пятого розряду у Вінницькому державному підприємстві «Виробниче обєднання «Хімпром». Вказана посада відноситься до переліку робіт, зайнятість яких дає право працівникам на пільги, у тому числі на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. З метою зарахування до пільгового стажу зазначений вище період роботи, позивач звернувся до УПФУ у Вінницькій області. В свою чергу, УПФУ у Вінницькій області відмовило позивачу у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 22.06.1999 р по 18.04.2002р., оскільки за даний період відсутні відомості про проведення та наслідки чергової атестації робочих місць, яке є обовязковою умовою для зарахування періодів роботи до стажу, що дає право на пільгове забезпечення по Списку № 1. Не погоджуючись з даним твердженням, позивач звернувся до суду та просить визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні в його стаж роботи в період з 22.06.1999року по 18.04.2002року на посаді слюсара ремонтника 5-го розряду в цеху простого суперфосфату Вінницького «Хімпрому». Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.07.2016року, протокол №11 засідання комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах роботи за період з 22.06.1999року по 18.04.2002року за професією слюсар ремонтник 5-го розряду в цеху простого суперфосфату Вінницького «Хімпрому». Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 і Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 № 10 з дня звернення до УПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши у пільговий стаж роботи період з 22.06.1999року по 18.04.2002року за професією слюсар ремонтник 5-го розряду в цеху простого суперфосфату Вінницького «Хімпрому».

09.02.2017р. в судовому засіданні позивач надав уточнену позовну заяву згідно якої просив визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні в його стаж роботи в період з 22.06.1999року по 18.04.2002року на посаді слюсара ремонтника 5-го розряду в цеху простого суперфосфату Вінницького «Хімпрому». Скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.07.2016року, про результат розгляду заяви ОСОБА_1, комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах роботи за період з 22.06.1999року по 18.04.2002року за професією слюсар ремонтник 5-го розряду в цеху простого суперфосфату Вінницького «Хімпрому». Зобовязати Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці зарахувати період роботи з 22.06.1999р. по 18.04.2002р. до пільгового стажу та призначити ОСОБА_1 з 07.06.2016р. пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених у ньому, просила позов задовольнити.

Представник відповідачів заперечила щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії БТ-ІІ № 3278466, наказом Вінницького державного підприємства «Виробниче обєднання «Хімпром» № 521 від 16.09.1994 р. ОСОБА_1 прийнятий в цех простого суперфосфата слюсарем-ремонтником пятого розряду.(а.с.5)

07.06.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 65)

22.07.2016р. ОСОБА_1 надано відповідь № 1570/06-35/02 про результати розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років заяви від 07.06.2016.(а.с.56)

Як вбачається з рішення про результати розгляду заяви, оформленого протоколом № 11 від 19.07.2016р., комісією було зараховано позивачу періоди роботи з 19.09.1994 р. по 21.06.1999 р та з 19.04.2002 р. по 12.10.2005 р до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1. Окрім цього повідомлено, що період роботи з 22.06.1999 р. по 18.04.2002 зарахувати неможливо, оскільки в документах відсутні відомості про проведення та наслідки проведення чергової атестації робочих місць.(а.с.4)

Досліджуючи правомірність винесеного рішення комісії, суд виходить з наступного.

Пільгове пенсійне забезпечення надається робітникам та інженерно-технічним робітникам, зайнятим у виробництві мінеральних добрив, що передбачені розділом VIII Списку № 1, затвердженого постановами Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 та від 16.01.2003 № 36.

На засіданні комісії було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07.06.2016 та додатково надані документи, а саме: трудову книжку; довідку ГУ статистики у Вінницькій області про ліквідацію підприємства; архівні довідки від 18.05.2015 № П-24-34242,34256/24-30 від 20.05.2016 № 07-47/2, від 08.06.2015 № 07-38/2; накази від 21.06.1994 № 149 та від 19.04.2002 № 44 про результати атестації робочих місць; відомості персоніфікованого обліку.

Проаналізувавши рішення комісії, суд встановив, що підставою для не зарахування періодів роботи з 22.06.1999 р. по 18.04.2002 до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 стала відсутні відомостей про проведення та наслідки проведення чергової атестації робочих місць.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008 ) розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Поряд з цим суд звертає увагу, що правових позиціях, викладених в Постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 року по справі 21-307а14 зазначено наступне.

Атестація робочих місць здійсняється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здоровя, безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги і компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестацій та підпунктом 1.5. пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.1. зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці(виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитись у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестацій строки, відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестацій строки, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Вказані вище правові позиції Верховного Суду України є обовязковими для судів.

Зазначеної позиції дотримується також Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.05.2016 № К/800/2293/15 та ухвалі від 25.05.2016 № К/800/8809/14, вказуючи, що: «відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Колегія суддів вважає, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку проведення атестації строків, або повторно не проведена у зазначений строк з поважних причин, а працівник виконував роботу, яка підтверджена попередньою атестацією і дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.»

В судовому засіданні встановлено, що наказом Вінницького державного підприємства «Виробниче обєднання Хімпром» № 149 від 21.06.1994 були затверджені результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове забезпечення. В подальшому атестація проводилась у 1999 р. на підставі наказу № 326 від 20.12.1999 «Про проведення чергової атестації робочих місць за умовами праці». Однак, результатів проведеної атестації за даний період не збереглось. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у 2002 р. проводилась атестація робочих місць та за її наслідками видано наказ № 44 від 19.04.2002 «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці».

Проаналізувавши матеріали справи, в тому числі довідки та накази Вінницького державного підприємства «Виробниче обєднання Хімпром», судом встановлено, що характер і умови праці на посаді слюсаря-ремонтника пятого розряду за весь час не змінювались і відповідають атестаціям, які були проведені в 1994 і 2002 році.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутність даних про результати та наслідки проведення атестації робочого місця позивача в період з 22.06.1999 р. по 18.04.2002р. не може бути підставою для невизнання того, що це місце роботи та умови її роботи підпадають під Список №1, оскільки обов'язок про проведення атестації робочих місць було покладено, саме, на керівників підприємств, за бездіяльність яких позивач, як працівник, відповідальності нести не може.

В той же час, позивач довів в судовому засіданні, що в зазначений вище період часу він виконував роботу з особливо шкідливими умовами праці і ці умови та робоче устаткування не змінювалися протягом всього періоду його роботи на підприємстві, тобто з 19.09.1994 по 12.05.2005 р.

Таким чином, суд не погоджується з рішенням комісії головного управління ПФУ у Вінницькій області від 19.07.2016р., оформленого протоколом № 11, що період роботи позивача з 22.06.1999 р. по 18.04.2002 р. не підтверджено атестацією робочих місць, оскільки вважає, що відсутність відомостей про проведення та наслідки проведення підприємством, на якому працював позивач, атестації робочих місць не може позбавити його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію на пільгових умовах. Це право, передбачене ст.46 Конституції України, базується на конституційних принципах, що встановлені ст.ст.1, 3, 6 ч.2, 8, 19 ч.2, 22, 23, 24 ч. 1 Конституції України, не може бути скасовано або звужене, і правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і такими, що не суперечать закону, тому вони підлягають задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Отже, позовні вимоги в частині призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії підлягають задоволенню з 07.06.2016р, тобто з моменту звернення позивача до управління пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір в розмірі 1653,60 грн.

На підставі викладеного, згідно ст.ст.19,22 46 Конституції України, керуючись ст.ст.11,69,71,86,94, 159, 161-163 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні в його стаж роботи в період з 22.06.1999року по 18.04.2002року на посаді слюсара ремонтника 5-го розряду в цеху простого суперфосфату Вінницького «Хімпрому».

Скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.07.2016року, про результат розгляду заяви ОСОБА_1, комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 пільгового трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах роботи за період з 22.06.1999року по 18.04.2002року за професією слюсар ремонтник 5-го розряду в цеху простого суперфосфату Вінницького «Хімпрому».

Зобовязати управління пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.06.1999р. по 18.04.2002р. до пільгового стажу та призначити ОСОБА_1 з 07.06.2016року пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1653,60гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: