Справа № 812/201/17
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/201/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не прибув,

представника третьої особи: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, про стягнення грошового забезпечення та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції з урахуванням надбавки за вислугу років,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1, у якому позивач просив суд:

- стягнути з Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії на користь позивача грошове забезпечення з урахуванням надбавки за вислугу років за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 в розмірі 22980,79 грн;

- стягнути з Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції з урахуванням грошового забезпечення з надбавкою за вислугу років за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 в розмірі 22980,79 грн;

- стягнути з Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії компенсацію податку з доходів фізичних осіб, який має бути нарахований з суми заборгованості, у розмірі 8273,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у періоді з 31.10.2014 по 06.11.2015 позивачу, під час проходження служби в Сєвєродонецькому МВ ГУМВС України у Луганській області, при нарахуванні грошового забезпечення та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції не враховано надбавку за вислугу років, яка складала 35 % від посадового окладу і окладу за спеціальним званням. Преміювання позивача у вказаному періоді також здійснювалося без врахування надбавки за вислугу років. Таким чином розмір ненарахованого та невиплаченого грошового забезпечення позивача за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 склав 22980,79 грн.

Також у періоді з 31.10.2014 по 06.11.2015 позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, однак винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції у розмірі грошового забезпечення з урахуванням надбавки за вислугу років відповідачем нарахована та виплачена не була. Так не нарахована та не виплачена позивачу винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції, з урахуванням грошового забезпечення з надбавкою за вислугу років, за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 складає 22980,79 грн.

Крім того, відповідач відповідно до п. 2 та п. 5 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, повинен компенсувати позивачу в повному обсязі податок з доходів фізичних осіб у сумі 8273,08 грн., який має бути стягнутий з суми заборгованості грошового забезпечення та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, з урахуванням надбавки за вислугу років, за період з 31.10.2014 по 06.11.2015.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти задоволення позовних вимог, у яких зазначив, що у грошовому атестаті, оформленому на позивача, при переведенні з Стаханівського МВ ГУМВС України у Луганській області до Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області не вказано наказ про призначення надбавки за вислугу років, тому відсутні правові підстави для нарахування позивачу надбавки за вислугу років за період з 31.10.2014 по 06.11.2015. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 69-72 КАС України, суд встановив таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, у період з 10.07.1996 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України; з 07.11.2015 по 20.09.2016 - в Національній поліції України, що підтверджено копією довідки про проходження служби від 27.10.2016 № 20024/111/34-2016 (а. с. 22), копією трудової книжки позивача (а. с. 23-24).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області) від 14.09.2016 № 623 о/с позивача з 20.09.2016 звільнено зі служби в поліції, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 22 роки 07 місяців 01 день (у т. ч. час навчання 02 роки 04 місяці 22 дні), у пільговому обчисленні: 26 років 09 місяців 11 днів (а. с. 19).

З наказу начальника Головного управління МВС України у Луганській області (далі ГУМВС України у Луганській області) від 31.10.2014 № 359 о/с (а. с. 20), наказу ГУМВС України у Луганській області від 06.11.2015 № 399 о/с (а. с. 21) встановлено, що у період з 31.10.2014 по 06.11.2015 позивач проходив службу на посаді начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу Головного управління МВС України у Луганській області (далі Сєвєродонецький МВ ГУМВС України у Луганській області).

Дослідженням копії довідки від 26.12.2016 за № 1623/111/22-2016 про грошове забезпечення позивача за період роботи в Сєвєродонецькому МВ ГУМВС України у Луганській області за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 (а.с. 27) та копії довідки від 27.09.2016 № 17286 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (а. с. 28) встановлено, що грошове забезпечення позивача складалося з: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань 50 %, суми премії. Разом з тим, надбавка за вислугу років не нараховувалася.

Також, з копії довідки ГУНП в Луганській області від 24.10.2016 за № А-6291 про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України встановлено, що ОСОБА_1 у період з 14.08.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 20.09.2016 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (а. с. 18).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 07.11.2016 № 1533/111/22-2016 позивачу у березні 2015 року виплачено винагороду за безпосередню участь в Антитерористичній операції за серпень-грудень 2014 року у сумі 27687,00 грн, з квітня 2015 року по грудень 2015 року виплачено винагороду за безпосередню участь в Антитерористичній операції за січень-листопад 2015 року (а.с. 93)

Дослідженням зазначеної довідки судом встановлено, що під час розрахунку сум винагороди за безпосередню участь в Антитерористичній операції відповідач виходив з розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 без урахування надбавки за вислугу років, оскільки вказана надбавка з жовтня 2014 року позивачу не нараховувалася.

Судом встановлено, що у даному спорі предметом доказування є правомірність не врахування відповідачем надбавки за вислугу років позивача при нарахуванні та виплаті позивачу у період з 31.10.2014 по 06.11.2015 грошового забезпечення та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень проти позову, суд виходить з такого.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі Наказ № 499), який був чинним на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, затверджено та введено в дію з 1 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 3 Наказу № 499 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, затвердженому Інструкцією (пункт 4 Наказу № 499).

Підпунктами 2.4.1 та 2.4.2 Інструкції визначено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується надбавка за вислугу років у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах, затверджених додатком 29 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

Обчислення вислуги років для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ проводиться підрозділами кадрового забезпечення (за матеріалами особової справи особи рядового чи начальницького складу).

До вислуги років для виплати їм надбавки за вислугу років зараховуються періоди, які визначені пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей».

У період проходження служби з 31.10.2014 по 06.11.2015 вислуга років у позивача складала від 20 до 25 років. Відповідно, надбавка за вислугу років згідно з додатком 29 до Постанови 1294 становила 35 % від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням.

Вислугу років позивача підтверджено копією трудової книжки (а. с. 23-24), довідкою ГУНП в Луганській області від 27.10.2016 № 20024/111/34-2016 (а. с. 22), копіями грошових атестатів позивача (а. с. 30-32) тощо.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем у спірному періоді безпідставно не виплачувалась позивачу надбавка за вислугу років у розмірі 35 % від посадового окладу та окладу за спеціальним званням.

З урахуванням даних довідки від 26.12.2016 за № 1623/111/22-2016 про грошове забезпечення позивача за період роботи в Сєвєродонецькому МВ ГУМВС України у Луганській області за період з 31.10.2014 по 06.11.2015, а саме даних про розмір посадового окладу та окладу за спеціальне звання відповідач повинен був нарахувати ОСОБА_1 надбавку за вислугу років у таких розмірах: за жовтень 2014 року 11,06 грн, у листопаді та грудні 2014 року по 343,00грн щомісячно, з січня по жовтень 2015 року по 378,00 грн щомісячно та за 6 днів листопада 2015 року 75,60 грн, а всього за спірний період - 4552,66 грн.

Зазначене підтверджено також відповідними розрахунками відповідача у довідці від 10.03.2017 (а.с. 79)

Посилання представника відповідача на невиплату позивачу надбавки за вислугу років через не зазначення у грошовому атестаті № 32, оформленому на імя позивача при переведенні з Стаханівського МВ ГУМВС України у Луганській області до Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області, наказу про призначення зазначеної надбавки суд вважає безпідставними з огляду на те, що у спірному періоді підрозділ кадрового забезпечення відповідача не звільнявся від обовязку обчислити вислугу років за матеріалами особової справи позивача, результати якого оформити відповідним наказом.

Невиплата позивачу надбавки за вислугу років потягла за собою й неправильне нарахування позивачу у спірному періоді надбавки за виконання особливо важливих завдань.

Такого висновку суд дійшов з огляду на положення п. п. 2.5.1 Інструкції, яким визначено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ установлюється надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

Згідно довідки від 26.12.2016 за № 1623/111/22-2016 про грошове забезпечення позивача за період роботи в Сєвєродонецькому МВ ГУМВС України у Луганській області за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 у вказаний період розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань становив 50%, фактично нараховано за спірний період 6503,81 грн, а з урахуванням надбавки за вислугу років необхідно було нарахувати 8780,14 грн.

Таким чином, недоплата становить 2276,33 грн.

Відповідно до п. 2.15.1. Інструкції преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення.

Згідно довідки- розрахунку № 301/111/22-2017 від 03.04.2017 (а.с. 86) премія нараховувалась та виплачувалась за підсумками попереднього місяця виходячи з розміру грошового забезпечення (окладу, окладу за спеціальне звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань). При цьому, у жовтні та листопаді 2014 року премія позивачу не нараховувалась та не сплачувалась взагалі, у грудні 2014 року розмір премії становив 288%, у січні 2015 року 264%, з лютого по червень 2015 року по 218 % щомісячно, у липні 2015 року 237%, у серпні 2015 року 243,17%, з вересня по грудень 2015 року по 243% щомісячно.

Встановлення премії ОСОБА_1 у вищевказаному розмірі також підтверджено витягами з наказів Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області «Про встановлення тпремії» (а.с. 33-38)

З урахуванням вказаних відсотків, а також надбавки за вислугу років та надбавки за виконання особливо важливих завдань (з урахуванням надбавки за вислугу років) розмір премії ОСОБА_1 у грудні 2014 року повинен був становити 5715,36 грн, у січні 2015 року 5239,08 грн, з лютого по червень 2015 року включно по 4767,66 грн щомісячно, у серпні 2015 року 5383,19 грн, з вересня по листопад 2015 року щомісячно по 5314,41 грн та у грудні 2015 року (за підсумками роботи за листопад 2015 року) 1062,88 грн, а всього за спірний період 62300,17 грн.

Згідно довідки від 26.12.2016 за № 1623/111/22-2016 про грошове забезпечення позивача за період роботи в Сєвєродонецькому МВ ГУМВС України у Луганській області за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 у вказаний період фактично нараховано позивачу премії на загальну суму 46148,37 грн.

Тобто, недоплата становить 16151,80 грн.

Отже, через безпідставне не нарахування ОСОБА_1 надбавки за вислугу років загальна сума недоплати грошового забезпечення позивача за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 становить 22980,79 грн, з яких надбавка за вислугу років - 4552,66 грн, недоплата надбавки за виконання особливо важливих завдань - 2276,33 грн, премії - 16151,80 грн.

Щодо стягнення з відповідача винагороди за безпосередню участь в Антитерористичній операції за спірний період суд виходить з такого.

Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Луганський області від 14.10.2016 № 6291 ОСОБА_1 у період з 14.08.2014 по 07.11.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на підставі наказів АТЦ при СБУ від 12.12.2014 № 97, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341, від 13.10.2016 № 287дск. (а.с. 18).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

У спірний період розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 становив понад 3000 грн щомісячно, а тому винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях повинна нараховуватись у розмірі грошового забезпечення позивача.

Довідкою Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області від 12.01.2017 № 54/17336 підтверджено, що 16151,80 грн ОСОБА_1 у період з 31.10.2014 по 06.11.2015 у відпустці та на лікарняному не перебував ( а.с. 29)

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 07.11.2016 № 1533/111/22-2016 позивачу у березні 2015 року виплачено винагороду за безпосередню участь в Антитерористичній операції за серпень-грудень 2014 року у сумі 27687,00 грн, з квітня 2015 року по грудень 2015 року виплачено винагороду за безпосередню участь в Антитерористичній операції за січень-листопад 2015 року (а.с. 93)

Отже, право позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 не є спірним.

Розбіжності між сторонами виникли лише у звязку зі невиплатою відповідачем ОСОБА_1 надбавки за вислугу років та подальшої недоплати складових грошового забезпечення через невиплату вказаної надбавки.

Під час розгляду справи суд прийшов до висновку про неправомірне не нарахування та невиплату Сєвєродонецьким МВ ГУМВС України у Луганській області за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі 22980,79 грн через ненарахування надбавки за вислугу років.

При цьому, зазначена недоплата складається з надбавки за вислугу років, недоплати надбавки за виконання особливо важливих завдань та недоплати щомісячної премії.

Виходячи з положень Постанови № 1294 та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ вищевказані надбавки та щомісячні премії є складовими грошового забезпечення позивача які не відносяться до виплат разового характеру, а тому на вищевказані суми повинна бути нарахована винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях у 100 відсотковому розмірі, тобто у сумі 22980,79 грн.

З урахуванням наведеного суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача грошового забезпечення з урахуванням надбавки за вислугу років за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 у розмірі 22980,79 грн та стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції з урахуванням грошового забезпечення з надбавкою за вислугу років за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 у розмірі 22980,79 грн обґрунтованими та вважає за необхідне їх задовольнити.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України зобовязаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередню участь в АТО, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача компенсації податку з доходів фізичних осіб у сумі 8273,08 грн, то суд вважає, що ця вимога є безпідставною, оскільки питання щодо компенсації податку з доходів фізичних осіб вирішується роботодавцем під час виплати грошового забезпечення або його складових за наявності на те законних підстав.

Доказів того, що роботодавцем порушено права позивача на отримання компенсації позивачем не надано, а в силу ст. 6, 105 КАС України судовому захисту підлягає лише порушене право.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 94 КАС України не проводиться.

Керуючись ст.ст. 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України у Луганський області в особі ліквідаційної комісії (, адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: бульвар Дружби народів, 8/5, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404), недоплачене грошове забезпечення з урахуванням надбавки за вислугу років за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 у розмірі 22980,79 грн, недоплачену винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції з урахуванням грошового забезпечення з надбавкою за вислугу років за період з 31.10.2014 по 06.11.2015 у розмірі 22980,79 грн, а всього у розмірі 45961,58 грн (сорок пять тисяч девятсот шістдесят одну гривню 58 копійок) з відрахуванням установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано у повному обсязі 27 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_2