Справа № 826/16247/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 01.06.2016 року №Ю-12,-

У С Т А Н О В И В:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 01.06.2016 року №Ю-12 про сплату боргу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимоги відмовити у повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідчача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та встановлено колегією суддів, на адресу Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві надійшла вимога Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва про сплату боргу від 01.06.2016 року №Ю-12 у сумі 403 504, 35 грн.

Не погоджуючись з даною вимогою, позивач звернувся листом № 6-2293/16 від 24.06.2016 року до відповідача щодо правомірності направлення останньої.

Однак, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на час звернення до суду з позовною заявою відповіді не надало.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в місті Києві на підставі направлення №10452/02 від 24.09.2007 року, Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва в період з 24.09.2007 року по 25.10.2007 року проводилася перевірка щодо правильності обчислення повноти нарахування та своєчасної сплати страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В наведеному акті перевірки контролюючим органом відображено допущені позивачем порушення, а саме вимог п. 4 ст. 4 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 17.02.2000 року № 1461-VI.

08 листопада 2007 року керуючись висновками акту перевірки відповідачем, постановлено рішення №2309 "Про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків".

Вважаючи наведене рішення протиправним, позивач звернувся за його скасуванням до Окружного адміністративного суду міста Києва.

За результатами судового розгляду, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2008 року у справі № 10/485 позов ТУ ДСА України в м. Києві було задоволено повністю, а ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2009 року, вказане рішення було залишено без змін.

В своїх рішеннях суди першої та апеляційної інстанції послались на те. що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не було доведено обставин, на яких ґрунтувались їх вимоги.

В подальшому, 30 жовтня 2013 року на адресу ТУ ДСА України в м. Києві поштою надійшло рішення УПФ України в Печерському районі міста Києва № 1089 від 22 жовтня 2013 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Не погоджуючись із даним рішенням УПФУ в Печерському районі міста Києва № 1089 від 22 жовтня 2013 року, позивач також звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва про його скасування.

В результаті чого, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2014 року (справа № 826/17669/13-а) позов ТУ ДСА України в м. Києві задоволено, рішення УПФУ в Печерському районі міста Києва № 1089 від 22 жовтня 2013 року визнано протиправним та скасовано.

У даному випадку, в своєму рішенні суд дійшов до висновку, що у Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві відсутня заборгованість перед Пенсійним фондом України.

Разом з тим, постановою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 року змінено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі №826/17669/13-а в частині мотивів задоволення позовних вимог, зазначивши, що підстави для нарахування фінансових санкцій та нарахування пені відсутні, оскільки вказане рішення прийнято на підставі норми законодавства, яка на час винесення рішення втратила чинність.

З урахуванням наведених преюдиційних обставин, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що аналогічна вимога з тією ж сумою та за ті самі порушення скасована постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2014 року у справі №826/4364/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014; постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 року у справі №826/3742/15, яка була змінена постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 року в частині стягнення судового збору, в решті вимог постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 року залишена без змін; постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2015 року у справі №826/14870/15, що набрала законної сили за наслідком апеляційного оскарження.

Отже, після дослідження обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що приймаючи повторно вимоги про сплату боргу за одні і ті ж порушення, суб'єкт владних повноважень діє в супереч чинному законодавству.

Таким чином, колегія судів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування вимоги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.06.2016 року №Ю-12.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М

Повний текст виготовлено: 25 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.