Справа № 805/1171/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 р. Справа № 805/1171/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Макіївської державної нотаріальної контори про зняття заборони з житлового будинку, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Першої Макіївської державної нотаріальної контори, в якому просив суд:

- зняти заборону з житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6, яка зареєстрована за № 2371768 від 09 вересня 2005 року Першою Макіївською державною нотаріальною конторою;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону обєкту обтяження: будинок, склад: ціле; стан: добудоване; статус: жиле; адреса: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка. Вул. Шахтаря, буд. 6. Позивач зазначає, що під час відчуження майна, яке належить йому на праві особистої власності, а саме житлового будинку, йому стало відомо, що 09 вересня 2005 року відповідачем на будинок накладено заборону відчуження. Також, позивач посилається на те, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що це архівний запис, а також вона не містить інформації про підстави внесення такої заборони. Крім того, позивач звертає увагу, що відповідно до вимог Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25 грудня 2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання становить три роки, таким чином всі завершені виконавчі провадження за 2005 рік знищено, у звязку із закінченням терміну зберігання. Тому у виконавчій службі інформацію по вказаній забороні зясувати не можливо.

Позивач вважає, що на сьогодні не можливо встановити причини та підстави внесення заборони відчуження на належне ОСОБА_1 майно. В звязку з чим, позивач зазначає, що існування заборони відчуження порушує його право власності, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача до суду зявився, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ докуменотообігу та архівної роботи суду надав пояснення відповідно до яких зазначив, що архів Першої Макіївської державної нотаріальної контори та Донецький обласний нотаріальний архів знаходяться в зоні антитерористичної операції, на території не підконтрольній українській владі, тому надати будь-які оригінали документів для огляду у судове засідання не має можливим. В звязку з чим, відповідач просив суд розглядати справу без участі нотаріуса.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте, за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справі суд може відкласти її розгляд.

З огляду на наведене, а також з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 122 КАС України, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

За умов ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - Перша Макіївська державна нотаріальна контора зареєстрована у якості юридичної особи 30 серпня 2000 року за № 1 002299, та включено до ЄДРПОУ за № 02888449 (а.с. 15-16).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується паспортом серія ВС № 243945, виданого Гірницьким РВ УМВС України в м. Макіївка, виданого 21 березня 2000 року (а.с. 5-8).

З матеріалів справи вбачається, що 27 травня 1988 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу. Відповідно до якого гр. ОСОБА_3 продає ОСОБА_1 житловий будинок з належними до нього недобудованими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6, на земельній ділянці розміром - 910 кв. м., на вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий житловий будинок, жилою площею 16.2 кв. м., позначення у плані під літ «А», літня кухня літ «Б», сарай літ «Г», льох літ «В», і водобуд і огорожа. Зазначений житловий будинок належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке затверджене 25 лютого 1970 року Першою макіївською нотаріальною конторою (а.с. 12-13).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 01 лютого 2017 року № 79320218 з параметрами запису: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про: право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження; адреса/місцезнаходження: Донецька обл., м. Макіївка, вулиця Шахтаря (Гірницький район), будинок 6, вбачається, що 09.09.2015 12:35:35 за № 2371768 реєстратором: Першою Макіївською державною нотаріальною конторою (84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Василівська, буд. 37) зареєстровано обтяження обєкту нерухомого майна, а саме: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2371768; підстава обтяження: не вказано, б/н, Нотаріальна державна контора № 5 м. Макіївка; обєкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Донецька обл., м. Макіївка, вулиця Шахтаря (назва нечинна), будинок 6; власник: ОСОБА_4; додаткові дані: архівний номер 313070DONETSK101, Архівна дата: 26.05.1999, дата виникнення: 17.11.1989, № реєстра: 9446-148, внутр. № 2101943В26F03C248453, комментарий: НК № 5.1989.45 (а.с. 11).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 12 квітня 2017 року № 84938837 з параметрами запису: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про: право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження; адреса/місцезнаходження: Донецька обл., м. Макіївка, вулиця Шахтаря (Червоногвардійський район), будинок 6, вбачається, що 09.09.2015 12:35:35 за № 2371768 реєстратором: Першою Макіївською державною нотаріальною конторою (84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Василівська, буд. 37) зареєстровано обтяження обєкту нерухомого майна, а саме: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2371768; підстава обтяження: не вказано, б/н, Нотаріальна державна контора № 5 м. Макіївка; обєкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Донецька обл., м. Макіївка, вулиця Шахтаря (назва нечинна), будинок 6; власник: ОСОБА_4; додаткові дані: архівний номер 313070DONETSK101, Архівна дата: 26.05.1999, дата виникнення: 17.11.1989, № реєстра: 9446-148, внутр. № 2101943В26F03C248453, комментарий: НК № 5.1989.45 (а.с. 38).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 12 квітня 2017 року № 84938134 з параметрами запису: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про: право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження; тип особи: фізична особа, ПІБ: ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 відсутня інформація стосовно заборони відчуження обєктів нерухомого майна, що належать ОСОБА_1 (а.с. 39).

Позивач у позовній заяві зазначає, що вирішив відчужити належне йому майно на праві приватної власності, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6. Однак, під час оформлення документів позивачу стало відомо, що на зазначений будинок накладено заборону відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався з запитами до Гірницького відділу Державної виконавчої служби м. Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з запитом про надання інформації стосовно наявності виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 у період з 17 листопада 1989 року по теперішній час.

Листом від 16 березня 2017року № 14.9-165 Гірницький відділ Державної виконавчої служби м. Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомив позивача про те, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень інформація відносно виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 відсутня (а.с. 20, 26).

Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України серії НОД № 0122992, управлінням інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції в Донецькій області надано інформацію, що за обліками МВС громадян України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, на території України станом на 30 червня 2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 21).

В звязку з відсутністю можливості здійснити відчуження майна, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту Закон № 1952), Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року №830 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту Порядок № 830), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі по тексту Порядок № 1127).

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові, економічні, організаційні засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав. Закон спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових прав на нерухомість, створення сприятливих умов для забезпечення розвитку ринкових відносин, активізації інвестиційної діяльності, збільшення надходжень до державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно ч. 1, 4, 6 ст. 3 Закону № 1952 речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Державна реєстрація прав є публічною, здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані речові права та їх обмеження в порядку, встановленому законом.

Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону.

Реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень проводиться місцевим органом державної реєстрації прав того реєстраційного (кадастрового) округу, в якому розміщена нерухомість або більша за площею її частина.

Приписами частини 1 статті 4 Закону № 1952 Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) речові права на чуже нерухоме майно: право володіння; право користування (сервітут); право постійного користування земельною ділянкою; право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право користування нерухомим майном строком більш як один рік. Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з цим Законом; 3) обмеження речових прав.

Частиною 6 зазначеної вище статті передбачено, що реєстрація права власності повинна передувати реєстрації інших речових прав на таке майно та їх обмежень і проводитися в разі вчинення правочину щодо такої нерухомості, встановлення обмежень речових прав на таку нерухомість.

Відповідно до статті 5 Закону № 1952 систему органів державної реєстрації прав складають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, створена при ньому державна госпрозрахункова юридична особа з консолідованим балансом (центр державного земельного кадастру) та її відділення на місцях, які є місцевими органами державної реєстрації прав.

Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Адміністратором Державного реєстру прав є центр державного земельного кадастру, який здійснює його ведення. Статут центру державного земельного кадастру затверджує центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону № 1952 Місцеві органи державної реєстрації прав є відділеннями державної госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом (центру державного земельного кадастру).

Місцеві органи державної реєстрації прав: проводять реєстрацію прав на нерухоме майно, їх обмежень, правочинів щодо нерухомості або відмовляють у реєстрації; ведуть Державний реєстр прав на нерухоме майно, яке або більша за площею частина якого знаходиться в даному реєстраційному (кадастровому) окрузі; надають інформацію про зареєстровані права та їх обмеження в установленому цим Законом порядку; забезпечують в установленому порядку формування та внесення кадастрових планів земельних ділянок та даних технічної інвентаризації інших об'єктів нерухомого майна до Державного реєстру прав; здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, порядком ведення Державного реєстру прав та положенням про місцеві органи державної реєстрації прав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону № 1952 Державний реєстратор прав у межах своїх повноважень, зокрема, здійснює державну реєстрацію прав власності, інших речових прав на нерухомість, їх обмежень, правочинів щодо нерухомого майна або відмовляє в такій реєстрації.

Статтею 23 Закону № 1952 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав на підставі: договору застави (іпотеки) нерухомого майна; ухвали суду про забезпечення позову; рішення суду про звернення стягнення на нерухоме майно; рішення суду про визнання власника нерухомого майна банкрутом; постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; накладення заборони на відчуження нерухомого майна посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради в населених пунктах, де немає нотаріусів; інших актів органів державної влади чи місцевогосамоврядування, їх посадових осіб, прийнятих відповідно до закону.

Державна реєстрація обмежень речових прав проводиться в день отримання відповідних документів місцевим органом державної реєстрації прав. Датою і часом державної реєстрації обмежень вважається дата і час обліку заяви в місцевому органі державної реєстрації прав.

Документи щодо обмеження речових прав надаються особами, на користь яких встановлено обмеження, якщо інше не передбачено договором або законом.

Державна реєстрація обмежень щодо нерухомого майна, право власності на яке не зареєстровано, проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності на цей об'єкт нерухомого майна. Власник нерухомого майна зобов'язаний у цьому випадку подати заяву про державну реєстрацію права власності на такий об'єкт відповідно до цього Закону.

Приписами ч. 3 ст. 27 Закону № 1952 визначено, що державна реєстрація обмежень речових прав скасовується на підставі актів органів державної влади чи органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом, або у разі припинення відповідного договору, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Відповідно до Порядку ведення реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Кабінетом міністрів України від 05 липня 2004 року № 830 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) Державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.

Пунктами 4, 5 Порядку № 830 визначено, що державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.

Державна реєстрація обтяження рухомого майна може проводитися будь-яким реєстратором.

Приписами п. 6 Порядку № 830 визначено, що Відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи або рішення суду. Заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) підписує обтяжувач. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. У разі коли заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Під час подання заяви обтяжувач пред'являє паспорт чи інший документ, що посвідчує особу, а у разі коли уповноважена ним особа діє від імені обтяжувача фізичної чи юридичної особи, - відповідну довіреність.

Приписами п. 7 Порядку № 830 передбачено, що у заяві зазначаються: 1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код; для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та держава, в якій зареєстрована особа; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я та по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер; для фізичних осіб - іноземців чи осіб без громадянства - прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), постійне місце проживання за межами України; 2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації. У разі реєстрації активів, що перебувають у податковій заставі, робиться запис "всі активи платника податків"; 4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. Реєстратору забороняється вимагати додаткові відомості, крім тих, що зазначені в пунктах 6 і 7 цього Порядку.

Пунктом 8 передбачено, що у разі обтяження рухомого майна до Реєстру вносяться: 1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код; для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та держава, в якій зареєстрована особа; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я та по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер; для фізичних осіб - іноземців чи осіб без громадянства - прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), постійне місце проживання за межами України; 2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації. У разі реєстрації активів, що перебувають у податковій заставі, робиться запис "всі активи платника податків"; 4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження; 5) відомості про реєстратора; 6) дата державної реєстрації відомостей.

Приписами п. 10,11,12 Порядку № 830 визначено, що Запис про обтяження рухомого майна вноситься до Реєстру в день прийняття заяви.

Датою державної реєстрації обтяження рухомого майна вважається дата та час внесення запису до Реєстру.

Про внесення до Реєстру запису про обтяження рухомого майна реєстратор видає обтяжувачу чи уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу реєстратор протягом п'яти днів надсилає боржнику.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 27 травня 1988 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі продажу житлового будинку з належними до нього недобудованими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Макіївка, с. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6 (а.с. 12-13).

З відомостей наявних в Інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 01 лютого 2017 року за № 79320218 за параметрами пошуку: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: право власності,, інші речові права, іпотека обтяження; адреса/місцезнаходження: Донецька обл., м. Макіївка, вул. Шахтаря (Гірницький район), будинок 6 наявна інформація стосовно заборони відчуження обєктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2371768; зареєстровано: 09.09.2005 12:35:35 за № 2171768 реєстратором: Перша Макіївська нотаріальна контора, 84122, Донецька область, м. Макіївка, вулиця Шахтаря (назва нечинна), будинок 6; Власник: ОСОБА_4; Додаткові дані: Архівний номер: 313070DONETSK101, Архівна дата: 26.05.1999, дата виникнення: 17.11.1989, № реєстра: 9446-148, внутр. №2101943В26F03С248453, коментарій: НК № 5.1989.45 (а.с. 11).

Судом встановлено з Інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 12 квітня 2017 року за № 84938837 за параметрами пошуку: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: право власності, інші речові права, іпотека обтяження; адреса/місцезнаходження: Донецька обл., м. Макіївка, вул. Шахтаря (Червоногвардійський район), будинок 6 наявна інформація стосовно заборони відчуження обєктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2371768; зареєстровано: 09.09.2005 12:35:35 за № 2171768 реєстратором: Перша Макіївська нотаріальна контора, 84122, Донецька область, м. Макіївка, вулиця Шахтаря (назва нечинна), будинок 6; Власник: ОСОБА_4; Додаткові дані: Архівний номер: 313070DONETSK101, Архівна дата: 26.05.1999, дата виникнення: 17.11.1989, № реєстра: 9446-148, внутр. №2101943В26F03С248453, коментарій: НК № 5.1989.4 (а.с. 38).

З аналізу Інформаційних довідок вбачається, що на будинок состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Донецька обл., м. Макіївка, вулиця Шахтаря (назва нечинна), будинок 6 власник: ОСОБА_4, накладено заборону відчуження.

Відповідно до Порядку ведення реєстру обтяжень рухомого майна у реєстрі зазначається наступна інформація: відомості про обтяжувача та боржника, посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст, відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження, відомості про реєстратора; дата державної реєстрації відомостей.

Суд звертає увагу, у наданих до суду інформаційних довідках відсутня інформація стосовно посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст, а саме не вказано на підставі якого документу приймалось рішення про внесення інформації щодо обтяження обєкта нерухомості, дата цього документу та ким був виданий документ.

Крім того, суд зазначає, що власником житлового будинку, на який накладено обтяження, відповідно до інформаційних довідок, є ОСОБА_4. Проте, відповідно до договору купівлі продажу від 27 травня 1988 року, житловий будинок з належними до нього недобудованими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Макіївка, с. Макіївка, вулиця Шахтаря, будинок 6, був проданий ОСОБА_3 ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Приписами ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд ухвалами від 23 березня 2017 року та 05 квітня 2017 року зобовязував відповідачів по справі надати до суду: документи (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і знаттю заборон та арештів, відчуження нерухомого та рухомого майна щодо нерухомого та рухомого майна, зокрема щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6, а також інші докази що свідчать про накладення заборони Першою Макіївською державною нотаріальною конторою за № 2371768 від 09 вересня 2005 року.

Однак, на виконання вимог ухвали суду відповідачем по справі не надано документів, які б свідчили про підставу внесення до реєстру обтяжень нерухомого майна інформації стосовно заборони відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конвенції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності

Відповідно до ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.

На підставі вищевикладеного суд приходить висновку, що Першою Макіївською державною нотаріальною конторою не доведено правомірність внесення змін до Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна інформації стосовно заборони відчуження обєкту нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 11 КАС України, приймаючи до уваги докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про необхідність скасування реєстраційного запису про заборону відчуження обєкту нерухомого майна, зареєстрованого: 09.09.2005 о 12:35:35 за № 2371768 реєстратором: Перша Макіївська державна нотаріальна контора, 84122, Донецька обл., м. Словянськ, вул. Василівська, буд. 37, НОМЕР_2; підстава обтяження: не вказано, б/н, Нотаріальна державна контора № 5 м. Макіївка; обєкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Донецька обл., м. Макіївка, вулиця Шахтаря (назва нечинна), будинок 6; додаткові дані: архівний номер 313070DONETSK101, Архівна дата: 26.05.1999, дата виникнення: 17.11.1989, № реєстра: 9446-148, внутр. № 2101943В26F03C248453, комментарий: НК № 5.1989.45, за реєстраційним номером обтяження № 2371768.

Щодо позовних вимог позивача про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону обєкту обтяження: будинок, склад: ціле; стан: добудоване; статус: жиле; адреса: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952 регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1952 загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою обєктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Частина 1 статті 6 Закону № 1952 визначає організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) субєкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані субєкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Статтею 9 Закону № 1952 передбачено, що до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ. Зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1952 державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Відповідно до норм чинного законодавства, до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить: забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ, тобто виключення та внесення інформації до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна є дискреційними повноваженнями субєкта державної реєстрації прав (у даному випадку повноваженнями нотаріуса), наданими йому для здійснення своїх адміністративних функцій.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Під дискреційними повноваженнями суд розуміє сукупність прав та обов'язків, закріплених у встановленому законодавством порядку за субєктьом державної реєстрації прав як адміністратором, які він застосовує на власний розсуд. Наділивши державний орган або його уповноважену особу дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що формування позивачем позовних вимог шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про заборону обєкут обтяження: будинок, склад: ціле; стан: добудоване; статус: жиле; адреса: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6, фактично є втручанням у дискреційні повноваження субєкта державної реєстрації прав.

З огляду на вищевикладене суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про заборону обєкту обтяження: будинок, склад: ціле; стан: добудоване; статус: жиле; адреса: Донецька область, м. Макіївка, вул. Шахтаря, буд. 6.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Першої Макіївської державної нотаріальної контори про зняття заборони з житлового будинку, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна задовольнити частково.

Скасувати реєстраційний запис про заборону відчуження обєкту нерухомого майна, зареєстрованого: 09.09.2005 о 12:35:35 за № 2371768 реєстратором: Перша Макіївська державна нотаріальна контора, 84122, Донецька обл., м. Словянськ, вул. Василівська, буд. 37, НОМЕР_2; підстава обтяження: не вказано, б/н, Нотаріальна державна контора № 5 м. Макіївка; обєкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Донецька обл., м. Макіївка, вулиця Шахтаря (назва нечинна), будинок 6; додаткові дані: архівний номер 313070DONETSK101, Архівна дата: 26.05.1999, дата виникнення: 17.11.1989, № реєстра: 9446-148, внутр. № 2101943В26F03C248453, комментарий: НК № 5.1989.45, за реєстраційним номером обтяження № 2371768.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.