Справа № 826/20017/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2017 року № 826/20017/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістік» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістік» (надалі - ТОВ «Баядера Логістік», позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (надалі - ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування Припису до Акту № 49-06 від 31.08.2016 року.

Свої позовні вимоги ТОВ «Баядера Логістік» обґрунтовує тим, що контроль за наявністю марок на пляшках алкогольних напоїв під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - митні органи, а отже Управління при проведенні перевірки товариства в частині правильності маркування алкогольних напоїв перевищила свої службові повноваження.

Окрім того, позивач зазначає, що спеціалісти Управління окрім відсутності повноважень, не мають відповідних знань податкового законодавства, хибно та не вірно виявляють порушення вимог п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, оскільки вимоги абз. 3 пп. 226.9 Податкового кодексу України повинні застосовуватися лише до алкогольної продукції, виробленої на митній території України, і не можуть поширюватися на імпортні алкогольні напої, для яких дата розливу не є датою визначення ставки акцизного податку.

Окрім того, позивач стверджує, що управління безпідставно робить висновок щодо створення перешкод уповноваженою особою товариства Нестеровою І. В. службовим особам, оскільки товариство надало письмову відповідь з відповідними поясненнями та належним чином завіреними копіями запитуваних документів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, у письмових запереченнях пояснив суду, що позивачем надані сертифікати відповідності, проте відповідно до норм законодавства алкогольні напої повинні надходити до торговельної мережі з накладними, товарно-транспортними накладними, а також сертифікатами відповідності державної системи сертифікації або свідоцтвами про визнання чи їх копіями, засвідченими постачальником.

Оскільки позивачем до завершення строку здійснення планового заходу документи, згідно з якими до торгівельної мережі надійшли алкогольні напої, не надані, встановити наявність або відсутність реєстраційних номерів сертифікатів відповідності у документах, згідно з якими до торговельної мережі надійшли алкогольні напої було неможливим, чим створені перешкоди у проведенні перевірки.

Окрім того, відповідач зазначає, під час перевірки встановлений факт реалізації та зберігання алкогольних напоїв, які марковані із порушення вимог п. 226.9, ст. 226 Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Згідно Направлення №67 від 04.08.2016 р. про проведення перевірки головним спеціалістом відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Удалих В.С. ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області (посвідчення №171 від 14.07.2016 р.) та головним спеціалістам відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Фуклєвим П.І. (посвідчення №174 від 14.07.2016 р.), Ващенко В.Г. (посвідчення №175 від 14.07.2016 р.) 11.08.2016 року проведено планову перевірку з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, додержання вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, про заходи щодо попередження та зменшення тютюнових виробів, а також додержання правил торгівлі та надання послуг крамниці-складу ТОВ «Баядера Логістик», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Колонічна, 7.

Згідно Направлення №67 від 04.08.2016 року строк проведення перевірки встановлений з 11.08.2016 року по 31.08.2016 року, де підставою проведення перевірки є План проведення перевірок суб'єктів господарювання на III квартал 2016 року, затверджений наказом ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 23.06.2016 року № 31.

Предметом перевірки є перевірка дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

За результатами перевірки Управлінням складено Акт № 49/06 від 31.08.2016р., згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем:

- вимог п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України, що полягає в реалізації та зберіганні ТОВ «Баядера Логістік» алкогольних напоїв, які марковані з порушенням вимог п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України, а саме вищевказані алкогольні напої марковані марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

- вимог п.2, п.5 ч.1 ст.26 Закону України Про захист прав споживачів», що полягає в тому, що товариством надано письмову відповідь на вимогу Управління, з відмовою надати документи, згідно з якими до позивача надійшли алкогольні напої, інформацію щодо залишків алкогольних напоїв, зазначених в додатку №7 до Акту перевірки, чим створено перешкоди службовим особам Управління;

- вимог ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», що полягає в порушенні відведення місць для куріння.

Згідно із приписом, який є частиною Акта перевірки від №49/06 від 31.08.2016 року, за результатами здійснення заходу державного контролю з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів на підставі ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» зобов'язано ТОВ «Баядера Логістик» усунути недоліки, що зазначені в акті перевірки, усунути порушення вимог п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України та ст.13 Закону України №2899 від 22.09.2005 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за правилами ст. 86 КАС України, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з п.13 ч.1 ст.26 вказаного Закону України Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 р., Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Для виконання покладених завдань Держпродспоживслужба має право в установленому порядку, зокрема, вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності відповідно до закону.

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області №111 від 04.08.2016 року та направлення на проведення перевірки №67 від 04.08.2016 року посадовими особами органу з питань захисту прав споживачів здійснено перевірку з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів, додержання вимог нормативно-правовий актів щодо безпеки продукції.

Повідомленням про проведення перевірки №73 від 08.07.2016 року ТОВ «Баядера Логістік» проінформовано про проведення планової перевірки. В матеріалах перевірки також міститься розписка №73 від 08.07.2016 року про отримання вказаного повідомлення.

Перевірка ТОВ «Баядера Логістік» проводилась у присутності уповноваженої особи - Нестерової І.В., якій перед початком перевірки 11.08.2016 р. пред'явлено направлення на проведення перевірки, службові посвідчення, що засвідчують посадових осіб, надано копію направлення на перевірку. Зроблений запис в журналі реєстрації перевірок контролюючих органів.

При контрольному замовлені на загальну суму 135,90 грн., розрахункова операція: торгівельна із застосуванням реєстратора розрахункових операцій, складено акт контрольної перевірки правильності розрахунків за реалізовану продукцію.

Під час перевірки встановлено факт реалізації та зберігання алкогольних напоїв, які марковані із порушенням вимог п.226.9 ст.226 Податкового кодексу, а саме вищевказані алкогольні напої марковані марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Зокрема, відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

В той же час, позивача зазначає, що відповідно до ст.222 Податкового кодексу України якщо на час митного оформлення алкоголю ставка податку збільшилась порівняно з днем придбання марок, то цей податок підлягає доплаті. При цьому на акцизних марках, що наклеєні на пляшки, вказаний розмір податку не виправляється. Отже, саме дата подачі митної декларації до митного органу є датою визначення ставки для сплати акцизного податку з імпортованої маркованої алкогольної продукції, а не дата розливу продукції.

Проте, позивачем не надано суду доказів сплати акцизного податку з імпортованої маркованої алкогольної продукції у встановленому законодавством розмірі.

Щодо порушення позивачем вимог п.2, п.5 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів», що полягає у відмові позивача надати документи, згідно з якими до позивача надійшли алкогольні напої, інформацію щодо залишків алкогольних напоїв, чим створено перешкоди службовим особам Управління, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996р. (із змінами), у документах, згідно з якими до торговельної мережі надійшли алкогольні напої, повинні зазначатися реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності.

В той же час, наявність у торговельної мережі сертифікатів відповідності або свідоцтв про визнання чи їх копій засвідчених постачальником не є достатнім, оскільки повинні бути у наявності документи згідно з якими до торговельної мережі надійшли алкогольні напої, із зазначенням реєстраційних номерів сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності.

Враховуючи зазначені обставини Управління у межах своїх повноважень витребувало у позивача необхідні документи щодо підтвердження походження товару, проте, товариство витребувані документи (окрім копій сертифікатів відповідності алкогольних напоїв, зазначених у Додатку № 7) відповідачу не надало, посилаючись на безпідставність витребування вказаних документів.

Під час проведення перевірки, уповноваженій особі ТОВ «Баядера Логістік» фахівцями ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області повторно вручено вимогу стосовно надання документів, згідно з якими до ТОВ «Баядера Логістік» надійшли алкогольні напої.

Проте, до завершення строку здійснення планового заходу документи, згідно з якими до торгівельної мережі надійшли алкогольні напої, не надані.

Враховуючи зазначені обставини суд погоджується із висновками відповідача, що ТОВ «Баядера Логістік» створені перешкоди у проведенні перевірки Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених ПКМУ № 854 від 30.07.1996 (із змінами та доповненнями), оскільки встановити наявність або відсутність реєстраційних номерів сертифікатів відповідності у документах, згідно з якими до торговельної мережі надійшли алкогольні напої, було не можливим.

Щодо доводів позивача про відсутність у органів Держпродспоживслужби повноважень щодо контролю за наявністю марок акцизного податку на пляшках алкогольних напоїв під час їх транспортування зберігання та продажу, оскільки вказаний контроль здійснюється виключно органами ДФС, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 156 КУпАП (Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами) роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору - тягне за собою накладення штрафу від п'ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до вимог ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Отже, враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, мають повноваження на здійснення контролю за наявністю марок на пляшках алкогольних напоїв під час їх транспортування, зберігання та продажу.

Окрім того, суд зазначає, що позивач не заперечує наявність порушень вимог ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», що полягає в порушенні відведення місць для куріння, тому вказані обставини судом під час розгляду даної справи не досліджуються.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що Припис до Акта № 49-06 від 31.08.2016 року виданий відповідачем обґрунтовано, у межах повноважень та з підстав, передбачених чинним законодавством України, а отже, позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістік» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов