Справа № 175/652/17
Суддя: Шабанов А. М.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/652/17
Провадження № 2-а/175/14/17
Постанова

Іменем України

27 квітня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Слобожанське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ Головного Управління національної поліції у м.Дніпропетровську про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серія ЕАА № 061018 від 13.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення штрафу у розмірі 680 грн. за частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 - закрити у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що постановою серія ЕАА №061018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складеною інспектором УПП у м. Дніпропетровськ ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_3 13.02.2017 року застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 680 грн., за адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як зазначено в цій постанові, позивач керуючи транспортним засобом ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1, 13.02.2017 року о 14 год. 23 хв. по Бульвару Слави 43 у м.Дніпрі, керував транспортним засобом на якому мав розбите лобове стекло, чим порушив п. 31.1. Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що всі його дії відповідають вимогам ПДР України, тому звернувся до суду за захистом свої прав.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити згідно вимог викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, що постановою серія ЕАА №061018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складеною інспектором УПП у м.Дніпропетровськ ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_3 13.02.2017 року застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 680 грн., за адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в цій постанові, позивач керуючи транспортним засобом ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1, 13.02.2017 року о 14 год. 23 хв. по Бульвару Слави 43 у м.Дніпрі, керував транспортним засобом на якому мав розбите лобове стекло, чим порушив п. 31.1. Правил дорожнього руху України.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб'єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст.2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 278 КУпАП, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 268 КУпАП, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності такі права, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності порушень при винесені постанови про адміністративне правопорушення, а саме: відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Згідно ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розгляду справу про адміністративне правопорушення, роз'яснення цього також міститься в рішенні Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015.

Згідно ст.72 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують доводи позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а відтак будь яких сумнівів з приводу наявності вини позивача відсутні, оскільки наявні у справі докази, а саме постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач своє рішення не обґрунтував та прийняв його без розсудливо, а тому позов підлягає задоволеню, із скасуванням оскаржуваної постанови.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

У зв'язку з відсутністю вищевказаних підстав, суд вважає слід відмовити в задоволенні вимоги про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 122, п.1 ст. 247, ст.ст. 33, 251, 280, 283, 289, 293КУпАП, ст.ст. 10-11, 71, 86, ст.ст. 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ Головного Управління національної поліції у м.Дніпропетровську про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ЕАА № 061018 від 13.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення штрафу у розмірі 680 грн. за частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шабанов А.М.