Справа № 820/6346/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"20" квітня 2017 р. № 820/6346/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ"
до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_2 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_3 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_4 від 26.05.2016 року.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі Наказу Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 12.04.2016 року № 420 та направлення № 346 від 12.04.2016 р. головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок ризикових платників управління аудиту ОСОБА_1 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в частині господарських відносин з ТОВ «ЄВРОСТРОЙ ПЛЮС» за травень, листопад 2015 р., ТОВ «СЕЛТІК ІНВЕСТ» за січень-березень 2015 р., ТОВ «СЕРЕШТІ ТОРГ» за липень - жовтень 2015 року, ТОВ «Різол» за лютий - квітень 2015 р. За результатами зазначеної перевірки було складено акт № 1373/20-30-14- від 25.04.2016 р. На підставі зазначеного акту перевірки, Центральною ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 26.05.2016 року були прийняті податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_5, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Позивач з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству України, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі зазначивши, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_2 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_3 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_4 від 26.05.2016 року є законними та такими, що прийняті в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини, дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі Наказу Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 12.04.2016 року № 420 та направлення № 346 від 12.04.2016 р. головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок ризикових платників управління аудиту ОСОБА_1 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в частині господарських відносин з ТОВ «ЄВРОСТРОЙ ПЛЮС» за травень, листопад 2015 р., ТОВ «СЕЛТІК ІНВЕСТ» за січень-березень 2015 р., ТОВ «СЕРЕШТІ ТОРГ» за липень - жовтень 2015 року, ТОВ «Різол» за лютий - квітень 2015 р.

Результати перевірки оформлено актом № 1373/20-30-14- від 25.04.2016 р.

У висновках ОСОБА_1 зазначено, що перевіркою встановлені наступні порушення:

- ст. 185, ст. 187 ПК України, внаслідок чого завищено податкове зобов'язання на суму 231283,00 грн. за період січень - грудень 2015 р.

- п.198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 3039617,00 грн. та завищення від'ємного значення на 190316,00 грн.

- ст. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, ст. 138, ц. 134.1.1 ст. 134 ПКУ, що призвело до завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 16149675,00 грн. та, як наслідок, заниження сум податку на прибуток всього у сумі 2906941,00 у 2015 році.

Не погоджуючись із висновками перевіряючих, ТОВ «СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ» подало заперечення на акт перевірки і на підставі зазначеного акту перевірки, Центральною ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 26.05.2016 року було прийнято податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_5, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Не погоджуючись з висновками вказаними в акті перевірки, ТОВ «СІНТА-ФАРМ КОМПАШ» оскаржило їх в адміністративному порядку із наданням копій документів, що підтверджують необґрунтованість акту перевірки та вищевказаних податкових повідомлені - рішень.

В процесі розгляду скарги, контролюючим органом, відповідно до ст. 82, 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та на підставі Наказу Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 18.07.2016 року № 816 та направлення № 673 від 18.07.2016 р. головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок ризикових платників управління аудиту ОСОБА_1 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в частині господарських відносин з ТОВ «ЄВРОСТРОЙ ПЮС» за травень, листопад 2015 р., ТОВ «СЕЛТІК ШВЕСТ» за січень-березень 2015 р., ТОВ «СЕРЕНІТІ ТОРГ» за липень - жовтень 2015 року, ТОВ «Різол» за лютий - квітень 2015 р.

Висновки повторної перевірки були оформлені актом № 2834/20-30-14-02 від 29.07.2016р.

У висновках ОСОБА_1 зазначено, що перевіркою встановлені наступні порушення:

- ст. 185, ст. 187 ПК України, внаслідок чого завищено податкове зобов'язання на суму 231283,00 грн. за період січень - грудень 2015 р.

- п.198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, внаслідок чого завищено податковий кредит на суму 3461218,00 грн. за період з березня по вересень 2015 року та листопад 2015 року, що в свою чергу призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 3039617,00 грн. та завищення від'ємного значення на 190316,00 грн.

- ст. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, ст. 138, п. 134.1.1 ст. 134 ПКУ, що призвело до завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 16149675,00 грн. та, як наслідок, заниження сум податку на прибуток всього в сумі 2906941,00 грн. у 2015 році.

На підставі проведеної повторної перевірки, ГУ ДФС у Харківській області було винесене рішення про результати розгляду скарги № 4522/10/20-40-10-01-14 від 05.08.2016 року. За яким скаргу позивача частково задоволено: скасовано ППР № НОМЕР_5 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій з ПДВ у розмірі 11 610,00 грн.

На підставі прийнятого ГУ ДФС у Харківській області рішення, Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було винесене податкове повідомлення - рішення № від 05.09.2016 року. У відповідності до пп.2 п. 1 розділу 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом МФУ № 1204 від 28.12.2015 р., ППР № НОМЕР_5 від 26.05.2016 р. вважається відкликаним з моменту прийняття ППР № 000122402.

Не погодившись із вказаним рішенням ГУ ДФС, наше підприємство подало скаргу до ДФС України, в якій просило скасувати спірні податкові повідомлення - рішення.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги № 22602/6/99-99-11-01-25 від 19.10.2016 р. (що отримане нами поштовим відправленням 09.11.2016 року) скаргу частково задоволено, скасовано податкові повідомлення - рішення від 25.04.2016 р. № НОМЕР_2, НОМЕР_1, № НОМЕР_3, № НОМЕР_5 в частині зменшення податкового кредиту з ПДВ та витрат по взаємовідносинах з ТОВ «Єврострой плюс», ТОВ «ТФ «Різол», в частині зменшення податкових зобов'язань з ПДВ по реалізації товарів, придбаних у ТОВ «Єврострой плюс» та ТОВ «ТФ «Різол», і у відповідних частинах штрафні санкції, а також скасовано податкове повідомлення -рішення Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 26.05.2016 р. № НОМЕР_3 в частині донарахувань по операціях за період 2015 року, щодо яких підтверджено здійснення оплати на користь ТОВ «СЕЛТІК ШВЕСТ» та ТОВ «СЕРЕНІТІ ТОРГ», в інших частинах податкові повідомлення - рішення залишено без змін.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ «Сінта Фарм Компані» (Замовник) та ТОВ «Сереніті Торг» (Виконавець) укладено договори на придбання маркетингових послуг. Відповідно до умов зазначених договорів, ТОВ «Сереніті Торг» бере на себе зобовязання надати ТОВ «Сінта Фарм Компані» послуги з вивчення ринку та проведення дослідження з відповідних тем, а ТОВ «Сінта Фарм Компані», зобовязується прийняти та оплатити зазначені послуги. Термін дії вищезазначених договорів з моменту їх підписання до повного виконання сторонами своїх зобовязань. На виконання умов вищезазначених договорів ТОВ «Сереніті Торг» у липні - жовтні 2015 року виписано податкові накладні на загальну суму 11949600 грн. (в т.ч. ПДВ 1991600 грн.), які зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Факт розрахунку підтверджується платіжними дорученнями (виписки клієнт банку) на загальну суму 12237725,04 грн. (в т.ч ПДВ - 2039620,84 грн.).

Суд зазначає, що до перевірки позивачем не було не надано акти приймання-передачі наданих послуг, що фактично підтверджують виконання вищезазначених досліджень, оборотно сальдові відомості по бухгалтерським рахункам № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та № 28 «Товари».

Крім того судом встановлено, що в ході перевірки відповідачем використана узагальнена податкова інформація по ТОВ «Сереніті Торг» від 15.09.2015 № 323/7/20-30-22 з питань проведення фінансово господарських операцій за червень липень 2015 року, та від 29.12.2015 № 1141/7/20-30-22-03 з питань проведення фінансово господарських операцій за серпень жовтень 2015 року. За висновками зазначених узагальнюючих податкових інформацій встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару.

Також судом встановлено, що між ТОВ «Сінта Фарм Компані» (Замовник) та ТОВ «Селтік інвест» (Виконавець) укладено договори на придбання маркетингових послуг.

Відповідно до умов зазначених договорів, ТОВ «Селтік інвест» зобовязується надати ТОВ «Сінта фарм компані» послуги по проведенню досліджень з відповідних тем. Термін дії вищезазначених договорів з моменту їх підписання до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання умов вищезазначених договорів ТОВ «Селтік інвест» у січні березні 2015 року виписано податкові накладні на загальну суму 7430000 грн. (в т.ч. ПДВ 1238333 грн.), які зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Факт розрахунку підтверджується платіжним дорученням (виписки клієнт банку) на загальну суму 2034058,98 грн. (в т.ч ПДВ - 339009,83 грн.).

Судо встановлено, що до перевірки позивачем не надано оборотно сальдові відомості по бухгалтерським рахункам № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»та № 28 «Товари».

Крім того, в ході перевірки відповідачем використана узагальнена податкова інформація по ТОВ «Селтік інвест» від 20.04.2015 №3738/7/20-30-22-03/39466930 щодо господарських взаємовідносин з контрагентами за грудень 2014 січень 2015 року та від 09.06.2015 №5218/7/20-30-22-03/39466930 з питань проведення фінансово - господарських операцій за лютий березень 2015 року. За висновками зазначених узагальнюючих податкових інформацій встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару, та не підтверджено реальність проведення господарських операцій.

Також судом встановлено, що між ТОВ «Сінта Фарм Компані» (Покупець) та ТОВ «Єврострой плюс» (Продавець) укладено договір від 18.05.2015 № 15/15SC, відповідно до умов якого Продавець зобовязується передати у власність, а Покупець зобовязується прийняти у власність та оплатити вартість сировини, допоміжних та пакувальних матеріалів товар, що поставляється на умовах цього договору. Найменування товару, його асортимент, кількість, ціна та загальна вартість відповідної партії товару вказується у видаткових накладних. У відповідності до п. 2.6 договору № 15/15 SC, доставка здійснювалася за рахунок Продавця. Договір вступає в силу з дати підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2017. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання своїх зобовязань в повному обсязі по даному договору.

На виконання умов зазначеного договору у травні та листопаді 2015 року ТОВ «Єврострой плюс» виписано податкові накладні на загальну суму 279594 грн. (в т.ч. ПДВ - 46600 грн.).

Судом встановлено, що до перевірки позивачем не надано оборотно - сальдові відомості по бухгалтерським рахункам № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та № 28 «Товари».

Крім того, в ході перевірки відповідачем використані узагальнені податкові інформації по ТОВ «Єврострой плюс» від 25.08.2015 № 179/20-30-22-03/35475564 з питань проведення фінансово - господарських операцій з платниками податків за травень 2015 року та від 15.01.2015 № 89/20-30-22-03/35475564 з питань проведення фінансово - господарських операцій з платниками податків за листопад 2015 року, якими не підтверджено реальність проведення господарських операцій, та встановлено невідповідність номенклатури придбаних та реалізованих товарів, менший обсяг придбання, ніж обсяг реалізації товарів, що співпадають за номенклатурою.

Також судом встановлено, що між ТОВ «Сінта Фарм Компані» (Покупець) та ТОВ «ТФ «Різол» (Продавець) укладено договір від 01.12.2014 № 49/14SC, відповідно до умов якого Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у власність та оплатити вартість сировини, допоміжних та пакувальних матеріалів (товар), що поставляється на умовах цього договору. Доставка товару здійснюється за узгодженням між Продавцем та Покупцем, а саме, за рахунок продавця. Договір вступає в силу з дати підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2017, а в частині не виконаних зобовязань до їх повного виконання.

На виконання умов вищезазначеного договору ТОВ «ТФ «Різол» у лютому квітні 2015 року виписано податкові накладні на загальну суму 1108102 грн. (в т.ч. ПДВ 184684 грн.).

Суд зазначає, що до перевірки позивачем було надано платіжні доручення (виписки клієнт банку) на загальну суму 1219209,72 грн. (в т.ч ПДВ - 203201,62 грн.).

До перевірки позивачем не було надано оборотно - сальдові відомості по бухгалтерським рахункам № 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»та № 28 «Товари».

Крім того, в ході дослідження зазначених взаємовідносин відповідачем використана узагальнена податкова інформація по ТОВ «ТФ «Різол» від 21.07.2015 №33/7/20-33-22-03 за звітні періоди декларування ПДВ грудень 2014 року червень 2015 року, за висновками якої встановлено відсутність платника за місцезнаходженням, відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання, відвантаження товару, приміщень та матеріальних ресурсів, що свідчить про неможливість здійснення фактичних товарних операцій. Також, відповідно до аналізу наявних баз данних Державної фіскальної служби України встановлено невідповідність невідповідність придбаного та реалізованого товару.

Також, перевіркою встановлено, що товар, придбаний у ТОВ «Єврострой Плюс» у травні, листопаді 2015 року та ТОВ «ТФ «Різол» у лютому квітні 2015 року, реалізовано на адресу контрагентів - покупців; задекларовано податкових зобовязань з ПДВ (у сумі використаного податкового кредиту) у розмірі 231283 гривень.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних субєктів господарської діяльності (далі підприємства), які зобовязані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп.83.1.1); податкова інформація (пп.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп.83.1.6).

Відповідно до п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 п. 44.6 ПКУ в разі, якщо до закінчення перевірки або протягом п'яти робочих днів з дня одержання акта перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені в податковій звітності, вважається, що таких документів не було в платника податків на час складення такої звітності.

Згідно з абз. 2 п. 44.6 ПКУ якщо платник податків після закінчення строку перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за її результатами надає документи, що підтверджують показники, відображені в податковій звітності, які не було надано під час перевірки, то такі документи має бути враховано контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд зазначає та вказаний факт не заперечувався позивачем по справі, що на день складання акту перевірки та в подальшому позивачем не надавались вище зазначені документи.

Крім цього суд зазначає, що позивачем не доведено, що Звіти «Світовий ринок…», замовлені у ТОВ «Селтік інвест», використовувалися в господарській діяльності.

Суд зазначає, що з наданих до матеріалів справи звітів неможливо встановити дату складання таких звітів, виконавців, їх кваліфікацію та компетенцію, джерела інформації, які використовувались при їх складанні.

Крім цього суд звертає увагу, що звіти складені російською мовою, орієнтовані на ринки Російської Федерації та носять загальний характер, не адресовані конкретно ТОВ «Сінта Фарм Компані».

Крім цього суд зазначає, що позивачем не надано документів, які б підтверджували реалізацію Договору від 17.06.2015 № 17/06-15 про відступлення права вимоги, повідомлення про відступлення права вимоги від 30.06.2015.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків відповідача викладених в акту перевірки № 1373/20-30-14- від 25.04.2016 та законність податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_2 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_3 від 26.05.2016 року; № НОМЕР_4 від 26.05.2016 року винесених Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНТА-ФАРМ КОМПАНІ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 24 квітня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.