Справа № 826/5480/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5480/17

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 квітня 2017 року м. Київ № 826/5480/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Державної служби України з безпеки на транспорті

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд"

про

стягнення заборгованості у розмірі 8405,30 грн.,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває вищевказана адміністративна справа.

Вказаний позов подано з порушенням вимог, передбачених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору. Позивачем судовий збір не сплачений.

Відповідно до вимог п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою, суб'єктом владних повноважень складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Так, судом встановлено, що позивач просить відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення поданого клопотання, суд дійшов висновку, що наведені ним обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону № 3674-VI передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За приписами статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення таких норм спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Розглянувши клопотання державного органу, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки Державною судовою адміністрацією України створений дієвий механізм для реалізації особою права звернення до суду та обов'язку зі сплати судового збору у порядку та строки визначені чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 3 674-VI в редакції, чинній з 1 вересня 2015 року, судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Платник судового збору для сплати цього збору може використовувати будь-який засіб платежу, у тому числі ресурс, розміщений на офіційному веб-порталі “Судова влада України”.

В подальшому, особа, яка в інтересах державної установи сплатила судовий збір не позбавлена права відшкодувати витрачені кошти на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань цієї установи.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов’язком позивача, а тому зловживання правом на відстрочення та звільнення від його сплати є неприпустимим.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення поданого клопотання, суд дійшов висновку, що наведені ним обставини не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення від такої сплати. З урахуванням викладених обставин на які посилається державний орган як на підставу для відстрочення сплати судового збору (майновий стан сторони), не є такими в розумінні ст. 8 ЗУ “Про судовий збір” та ст. 88 КАС України.

Позивач не позбавлений можливості звертатись до відповідних органів із клопотанням про додаткове фінансування на оплату судового збору.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за звернення до суду із заявленими позовними вимогами до сплати належить судовий збір у порядку та розмірі встановленому законом.

Таким чином позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 88, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Державній службі України з безпеки на транспорті у задоволенні відстрочення сплати судового збору.

2.Залишити позовну заяву без руху.

3. Встановити позивачу строк протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

4.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Дана ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України. та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Р.О. Арсірій