Справа № 237/470/17
Суддя: Кучко Я. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 237/470/17
Провадження № 2-а/237/26/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.04.17 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.

за участю:

секретаря Мишко Д.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

свідка ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, про визнання неправомірною відмову здійснити нарахування пенсії, зобовязання провести нарахування пенсії та стягнення недоотриманої пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірною відмову здійснити нарахування пенсії, зобовязання провести нарахування пенсії та стягнення недоотриманої пенсії.

Позивач стверджує, що з метою оформлення пенсії, 13 грудня 2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі (в подальшому-Відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 21 грудня 2016 року рішенням за протоколом № 2201 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Вимоги заявника мотивовано неповним з'ясуванням відповідачем обставин, які мають значення для справи і невідповідністю висновків, зроблених у рішенні обставинам справи та нормам законодавства.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних підстав наполягав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідно до заперечень та усних поясненнях представники відповідача проти позову заперечили, посилаючись на його безпідставність з огляду відсутність правових підстав для проведення нарахування пенсії.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що позивач ОСОБА_1 дійсно працював з 01 січня 1995 року по 28 квітня 2001 року в якості старшого майстра ливарної дільниці в ПАТ «Курахівський механічний завод», надав суду наказ від 1995 року про переведення ОСОБА_1 наказ від 1989 для ознайомлення у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Марїнському районі Донецької області не перебуває та пенсію не отримує, не працює.

З метою оформлення пенсії, 13 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Марїнськомурайоні із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.12).

Розглянувши наступні документи: заяву, копію паспорта і ІПН, трудової книжки, військового квитка, диплому, пільгові довідки № 06-143 від 01.12.2015 року (копія); № 18- 11- 2016 від 02.11.2016 року, № 06-142 від 01.12.2015 року, довідка про заробітну плату № 04-141 від 01.12. 2015 року, копії переліку професій, які підтверджують право на пільгову пенсію за Списками № 1 і № 2 за результатами атестації робочих місць та наказ про результати проведення атестації, довідка про перейменування № 01- 140 від 01.12.2015 року; довідку з Мар районного центру зайнятості № 01-18/2392 від 15.11.2016 року, начальником Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області прийнято рішення №2201 від 21 грудня 2016 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком (а.с.12-13).

Таку відмову мотивовано тим, що, по-перше, період роботи ОСОБА_1 з 12.10.2009 року по 30.06.2015 року в якості старшого майстра ливарного цеху на ТОВ «Донецько-курахівський машинобудівний завод» не зарахований до пільгового стажу роботи за Списком № 2 згідно пільгової довідки № 18-11-2016 від 02.11.2016, оскільки вищезазначена професія не передбачена списками. Списком № 2 виробництв, робіт,професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 передбачені майстри, старші майстри дільниць та по-друге, періоди роботи ОСОБА_1 з 30 грудня 1988 року по 01 лютого 1989 року в якості формувальника ручного формування, з 05 травня 1991 року по 13 квітня 1993 року, з 01 січня 1995 року по 28 квітня 2001 року в якості старшого майстра ливарної дільниці в ПАТ «Курахівський механічний завод» не зараховані Відповідачем до пільгового стажу за Списком № 2 згідно довідки № 06-143 від 01 грудня 2015 року, оскільки надана копіядовідки не містить мокрої печатки та штампу підприємства (а.с.12-13).

Відмова позивачу у нарахуванні пенсії стала підставою для його звернення до суду із позовом про відновлення порушених прав.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи і заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Аналогічна норма міститься в постанові ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При вирішенні заяви позивача про перерахунку пенсії відповідач повинен був керуватися принципом верховенства права (ст. 8 КАС України), відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. П. 20 цього порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Отже, п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачає три варіанта підтвердження пільгового стажу: трудовою книжкою з відповідними записами у ній, уточнюючі довідки та цій стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. Таким чином, перші два варіанти є основними, а третій - може застосовуватись у випадку, коли іншім способом підтвердити пільговий стаж не можливо.

Позивач на підтвердження пільгового стажу надав відповідачу уточнюючи довідки, які мають штампи та печатки, відповідно до законодавства України, з зазначенням ідентифікаційного коду юридичних осіб, які були зареєстровані відповідно до законодавства України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, 13.12.2016 року позивач надав необхідні документи до УПФУ в Марїнському районі Донецької області, які надають йому право на призначення пенсії за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але йому було безпідставно відмовлено в перерахунку вказаної пенсії.

Статтею 8 ОСОБА_6 України визначено, що ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_6 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_6 України є нормами прямої дії.

Згідно із ст. 19 ОСОБА_6 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_6 та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ОСОБА_6 України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, записи у трудовій книжці позивача, яким відповідають вказані вище довідки№ 06-143 від 01.12.2015 року (копія); № 18- 11- 2016 від 02.11.2016 року, № 06-142 від 01.12.2015 року, довідка про заробітну плату № 04-141 від 01.12. 2015 рокупідтверджують факт роботи позивача наПАТ «Курахівський механічний завод» у такі періоди:з 30 грудня 1988 року по 01 лютого 1989 року в якості формувальника ручного формування, з 05 травня 1991 року по 13 квітня 1993 року, з 01 січня 1995 року по 28 квітня 2001 року.

Виходячи з наведеного, відповідачем неправомірно відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV та згідно із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII право на пенсію за списком № 2 мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: зокрема чоловіки - по досягненні 55 років при загальному стажі роботи не менше 25 років, із них не менш 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Особам, які мають не менше половину стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Визначення характеру праці протягом повного робочого дня здійснюється на підставі довідок, які уточнюють особливий характер роботи або умови праці, які видаються підприємством, де працював заявник, що передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637.

За результатами розгляду наданих документів страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 31 років 4 місяці 9 днів, пільговий стаж відсутній тому, що заявником не надані відповідні довідки, які уточнюють особливий характер роботи або умови праці, які видаються підприємством, де працював заявник, що передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року за № 637. Згідно з п. 3 «;Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» наказ Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. Просив у задоволенні позову позивача відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 30.12.1988 року по 01.02.1989 року працював в якості формувальника ручного формування,з 05.05.1991 року по 13.04.1993 року та з 01.01.1995 року по 28.04.2001 року працював в якості старшого майстра ливарної дільниці в ПАТ «Курахівський механічний завод». Вказані відомості підтверджуються наявною в справі трудовою книжкою позивача.

13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Марійському районі із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

21 грудня 2016 року рішенням за протоколом № 2201 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, де зазначено, що позивач має страховий стаж 31 рік 4 місяці 9 днів, проте пільговий стаж відсутній, у зв'язку з чим право на пенсію у позивача ОСОБА_1 також відсутнє.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1.1 Наказу №58 Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.1993 року трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, тобто, одним з первинних документів на підставі якого встановлюється право працівника на призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах.

Пунктом 2.14 вказаної Інструкції передбачено, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 було затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У трудовій книжці позивача маються записи про найменування посад, які він займав на підприємстві ПАТ «Курахівський механічний завод», проте у встановленому порядку відсутні повні дані про умови праці на підприємстві позивача, які є визначальними при віднесені займаних ним посад до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Оскільки вищезазначені підприємства не є металургійним, вирішальним при визначені права позивача на пенсію на пільгових умовах є доведеність первинним документами додаткових даних про безпосередню зайнятість працівника повний робочий день в особливо важких умовах праці.

Відповідно до пункту 20 постанови КМУ від 12 серпня 1993 року N 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Позивач звертався із заявою до розпорядника майна ПАТ«Курахівський механічний завод» - ліквідатора ОСОБА_7, призначеного ухвалою № Господарського суду Донецької області від 05.02.2014 року та йому було надано довідку за № 06-142 від 01.12.2015 року, що він дійсно працював в ПАТ «Курахівський механічний завод» у якості учня формувальника з 26.09.1988 року по 30.12.1988 року, формувальником ручного формування з 30.12.1989 року по 28.04.2001 року.

Відповідно до уточнюючої довідки ПАТ «Курахівський механічний завод» від 01.12.2015 року за № 06-143 ОСОБА_1 працював в ПАТ «Курахівський механічний завод» у якості учня формувальника з 26.09.1988 року по 30.12.1988 року, формувальником ручного формування з 30.12.1989 року по 28.04.2001 року повний робочий день.

Таким чином, на сьогоднішній день ПАТ «Курахівський механічний завод» знаходиться в стадії ліквідації, ліквідатор ОСОБА_7, яка станом на 07.12.2015 року позбавлена права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, на теперішній час виїхала на територію, яка не підконтрольна органам державної влади України, забравши із собою печатку та кутовий штамп, що виключає можливість позивача отримати належну довідку про умови праці.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За розгляд адміністративного позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, що підтверджується квитанцією від 03 лютого 2017 року.

Згідно ч.1, 2 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує верховенство права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 статті 19 ОСОБА_6 України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_6 України та Законами України.

Статтями 22, 92 ОСОБА_6 України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд зазначає, що відповідач, приймаючи спірне рішення та посилаючись на вищезазначені норми Законів, фактично не навів підстав для відмови в призначенні пенсії позивачеві на пільгових умовах, не зазначив про необхідність надання відповідних довідок, які б підтвердили такий пільговий стаж, тобто прийняв спірне рішення необґрунтовано та безпідставно, без аналізу норм діючого законодавства.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про неправомірність спірного рішення пенсійного органу та його скасування.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити призначення пенсії позивачеві згідно з п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13.12.2016 року та зобов'язання відповідача взяти до уваги записи в трудовій книжці, суд зазначає, що дані позовні вимоги заявлені передчасно, оскільки суд, з урахуванням дискреційних повноважень органу, не може підміняти собою орган владних повноважень щодо питань, які належать до його компетенції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8-11, 17, 18, 69-72, 94, 160-163, 167, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання неправомірною відмову здійснити нарахування пенсії, зобовязання провести нарахування пенсії та стягнення недоотриманої пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Мар'їнському районі Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ч. 2 п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 09 жовтня 1961 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Повний текст постанови було виготовлено 17.04.2017 року

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Суддя Кучко Я.Ю.

Дата документу 17.04.2017 року