Справа № 821/541/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/541/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1М.) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.08.2016 р. на загальну суму 23801 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем порушено процедуру проведення фактичної перевірки, так як ревізори прибули на перевірку без належним чином оформлених документів - наказ на проведення перевірки був заповнений в присутності ФОП ОСОБА_1 із занесенням до нього даних П.І.П. та ідентифікаційного коду позивача. Наказ не містить такого обов'язкового реквізиту як адреса об'єкта перевірки. Таким чином організація та проведення фактичної перевірки ГУ ДФС у Херсонській області ФОП ОСОБА_1 є незаконними. Вказані у акті фактичної перевірки порушення ст.ст.15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не відповідають дійсності, так як позивачем придбано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у зв'язку з чим мала право на продаж алкогольних напоїв, а для встановлення наявності продажу алкогольних напоїв на розлив закладом, що не має статусу ресторанного господарства (громадського харчування), відповідач повинен був встановити обставину продажу пива на розлив для споживання на місці та встановити таке споживання на місці. Однак жодних доказів на підтвердження таких обставин до акту перевірки не надано.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з вказаних підстав.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем дотримано всіх приписів законодавство щодо порядку проведення фактичної перевірки. Зазначили, що під час проведення фактичної перевірки було встановлено реалізацію алкогольних напоїв без застосування РРО, на розлив закладом (торгівельний павільйон), що не має статусу ресторанного господарства (громадського харчування), без придбання відповідної ліцензії, що є порушенням вимог ч.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст.ст.15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", у зв'язку з чим до ФОП ОСОБА_1 правомірно застосовано штрафні санкції згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень на загальну суму 23801 грн. Просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 01.08.2016 р. № 345, направлень на проведення перевірки від 03.08.2016 р. №№ 1060, 1062, відповідно до ст.ст.19-1, 20, 80 ПК України посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку торгівельного павільйону, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцево, набережна, територія пляжу, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1

За результатами фактичної перевірки складено акт від 05.08.2016 р. № 288/21/22/РРО/НОМЕР_1, в якому зафіксовано порушення ч.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (проведення розрахункової операції без застосування РРО на загальну суму 47 грн.), ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (реалізація алкогольних напоїв без придбання ліцензії, а саме: реалізовано пляшку Shake Cooktails 0,33 л 4,5 % алкоголю за ціною 30 грн. та бокал пива "Бочкове" 0,5 л за ціною 17 грн.), ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (реалізація алкогольних напоїв на розлив закладом (торгівельний павільйон), що не має статусу ресторанного господарства (громадського харчування), а саме: пиво "Бочкове" 0,5 л (алкогольне) на розлив для споживання на місці з пивної установки).

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.08.2016 р. № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у сумі 1 грн., № НОМЕР_3, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення ст.ст.15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у сумі 23800 грн.

Не погоджуючись з цими податковими повідомленнями-рішеннями ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Що стосується доводів позивача про порушення процедури проведення фактичної перевірки суд зазначає наступне.

Згідно пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПК України).

Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або не надсилання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Приписами п.81.2 ст.81 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на виконання вимог Податкового кодексу України начальником ГУ ДФС у Херсонській області прийнято наказ від 01.08.2016 р. № 345 "Про проведення фактичних перевірок". Відповідно до переліку суб'єктів, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст.80 ПК України, визначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 03 серпня 2016 року тривалістю 10 діб.

Згідно наказу "Про проведення фактичних перевірок" були виписані направлення на фактичну перевірку від 03.08.2016 р. №№ 1060, 1062, які отримано особисто ФОП ОСОБА_1 05.08.2016 р., про що свідчить її підпис.

Перед проведенням фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Херсонській області здійснено контрольну розрахункову операцію, а саме: о 12.10 придбано пиво "Бочкове" 0,5 л (алкогольне) за ціною 17 грн. в пластиковий бокал для споживання на місці з пивної установки, Shake 0,33 л 4,5 % алкоголю за ціною 30 грн., РРО не застосовано, розрахунковий документ не роздруковано, РРО відсутній на торговому об'єкті.

Акт проведення контрольної розрахункової операції від 05.08.2016 р. № 219 підписано позивачем без зауважень.

Перевірка проведена в присутності ФОП ОСОБА_1, якою підписано акт фактичної перевірки та у п.4.1 "заперечення до акта перевірки" зазначено "мені не було надано паспорту прив'язки, оскільки немає генплану пляжу с.Щасливцеве, тому ліцензія отримана на іншу адресу (проживання)".

З викладеного слідує, що посадовими особами відповідача повністю дотримано процедуру проведення фактичної перевірки, а саме: до її початку особисто позивачу вручено наказ про проведення перевірки та направлення на перевірку, перевірку проведено в присутності ФОП ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач підтвердила, що перед початком перевірки вона реалізувала посадовим особам контролюючого органу бокал пива у пластиковий стакан та Shake, розрахунковий документ не надавала. Перевіряючими їй було надано наказ на перевірку, направлення на проведення перевірки та пред'явлено службові посвідчення, перевірку проведено в її присутності, тобто, сама ФОП ОСОБА_1 підтвердила правомірність дій посадових осіб відповідача стосовно проведення фактичної перевірки.

Стосовно доводів позивача про невідповідність наказу вимогам податкового законодавства внаслідок не зазначення у ньому адреси об'єкта перевірки, суд зазначає, що п.81.1 ст.81 ПК України передбачає обов'язкове зазначення у наказі найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) і лише у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться. В даному випадку у переліку суб'єктів та/або об'єктів та їх адреси, які підлягають відпрацюванню фактичних перевірок, який затверджено наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 01.08.2016 р. № 345, контролюючим органом вказано суб'єкта - ФОП ОСОБА_1, що повністю узгоджується з вимогами п.81.1 ст.81 ПК України.

За таких обставин суд не вбачає порушень з боку відповідача при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1

Що стосується правомірності податкового повідомлення-рішення від 16.08.2016 р. № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

З матеріалів справи слідує, що ФОП ОСОБА_1 05.08.2016 р. о 12:10 год. у торгівельному павільйоні реалізувала посадовим особам ГУ ДФС у Херсонській області пиво "Бочкове" 0,5 алкогольне за ціною 17 грн. та Shake 0,33 л 4,5 % алкоголю за 30 грн., всього на суму 47 грн., без проведення операції через РРО (розрахунковий документ не роздруковано).

Даний факт підтвердила у судовому засіданні ФОП ОСОБА_1

Згідно абз.2 ч.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вчинене вперше - 1 гривня.

Оскільки позивачем здійснено розрахункову операцію без проведення її через реєстратор розрахункових операцій, відповідачем правомірно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафну санкцію у розмірі 1 грн.

Що стосується правомірності податкового повідомлення-рішення від 16.08.2016 р. № НОМЕР_3, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 23800 грн., суд зазначає наступне.

Преамбула до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачає, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

За приписами ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР) ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно до ч.13 ст.15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання. У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Згідно п.3.2 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України 24.10.2014 р. № 213 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), розгляд заяви про видачу ліцензії здійснює структурний підрозділ головного управління у такому порядку: перевіряє відповідність поданих документів законодавству України; приймає рішення про видачу ліцензії (дубліката) або готує вмотивоване рішення про відмову у видачі ліцензії; здійснює перевірку фактичного надходження коштів за видачу ліцензії (дубліката) до бюджету; проводить видачу ліцензії або дубліката ліцензії; вносить відповідні дані до ліцензійного реєстру та направляє відомості до Єдиного ліцензійного реєстру.

Приписами п.п.3.4-3.7 Рекомендацій передбачено, що ліцензія або рішення про відмову у її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів від дня одержання документів. За видачу ліцензії справляється плата у розмірі, встановленому законодавством. При прийнятті платіжного доручення уповноважена особа перевіряє наявність відбитка штампа банку, інформацію про призначення платежу та правильність номера рахунку. Підготовлена до видачі ліцензія (а також відмітки про поточні щоквартальні внески) підписується уповноваженою особою Головного управління і засвідчується печаткою. У додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) з терміном дії з 25.06.2016 р. по 25.06.2017 р., в якій зазначено місце здійснення діяльності - Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцеве, вул.Морська, 84-А, торгівельний павільйон. Тобто, на час проведення фактичної перевірки позивач мала ліцензію на роздрібну торгівлю пивом. В той же час під час під час фактичної перевірки встановлено факт реалізації слабоалкогольного напою Shake 0,33 л. 4,5 % алкоголю, на роздрібну торгівлю якого ФОП ОСОБА_1 ліцензію не отримувала, що не заперечується позивачем у судовому засіданні.

Відповідно до абз.5 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Так як ФОП ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв (Shake) без наявності відповідної ліцензії, ГУ ДФС у Херсонській області правомірно застосовано до неї штрафні санкції у розмірі 17000 грн. за порушення ст.15 Закону № 841/95-ВР.

Стосовно виявленого під час фактичної перевірки порушення вимог ст.15-3 Закону № 481/95-ВР суд зазначає наступне.

Суть даного порушення полягає у тому, що ФОП ОСОБА_1 здійснює реалізацію пива на розлив у торгівельному павільйоні, який не має статусу підприємства громадського харчування. Позивач не заперечує того, що у торгівельному павільйоні, в якому вона здійснює господарську діяльність, реалізується на розлив пиво у пластикові стаканчики. Однак заперечує факт реалізації з метою його споживання на місці, у зв'язку з чим вважає, що в її діях відсутні ознаки вищевказаного порушення.

Відповідно до абз.3 пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Згідно п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належить, зокрема, пиво.

Пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203 (пп.14.1.144 п.14.1 ст.14 ПК України та ст.1 Закону № 481/95-ВР).

Приписами ч.13 ст.15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч.19 ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Приписами п.2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. № 854 (далі - Правила № 854), передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства.

Згідно п.22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Основні вимоги щодо роботи суб'єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства регламентуються Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 р. № 219, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2002 р. за № 680/6968 (далі - Правила № 219).

Згідно п.п.1.3, 1.4 Правил № 219 ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб'єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього; заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Відповідно до п.1.4 Правил № 219 суб'єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб'єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Згідно п.1.5 Правил № 219 заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

Пунктом 1.6 Правил № 219 визначено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції. Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

При цьому Законом № 481/95-ВР та іншими нормативними актами не передбачено визначення та порядок отримання статусу підприємства з універсальним асортиментом товарів.

Водночас згідно з пунктом 2.1-2.4 розділу другого Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 р. № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.11.2005 р. за № 1350/11630, роздрібна торгівля - вид економічної діяльності суб'єктів господарювання з продажу (без перероблення) населенню нових та вживаних товарів, призначених переважно для споживання громадянами (приватними особами) або домашніми господарствами, у магазинах, універсальних магазинах, лавках і кіосках, посилкових торгових фірмах, торговими посередниками тощо (коди згідно з Класифікацією видів економічної діяльності (КВЕД) - 50.10.2, 50.30.2, 50.40.2, 50.50.0, 52.1, 52.2, 52.3, 52.4, 52.5, 52.6); ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб'єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об'єктах) ресторанного господарства (коди згідно з КВЕД - 55.3, 55.4, 55.5); об'єкт (заклад) роздрібної торгівлі - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб'єкта господарювання, у якій здійснюється продаж споживчих товарів безпосередньо населенню для особистого споживання; об'єкт (заклад) ресторанного господарства місцева одиниця (структурний підрозділ) суб'єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побутові приміщення та в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

Приписами ч.5 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР визначено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Отже, здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно підприємство ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб'єкта господарювання громадського харчування, суб'єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зареєстрованими видами економічної діяльності за кодами класифікації КВЕД-2010 56.10 56.30.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.06.2015 р. та здійснює підприємницьку діяльність за основними видами економічної діяльності (КВЕД): 47.99 - Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 55.20 - Діяльність засобів розміщення на період відпустки та іншого тимчасового проживання.

Тобто, серед видів діяльності позивача відсутній такий вид як діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (56.10).

Роздрібну торгівлю алкогольними напоями здійснює в торгівельному павільйоні, який розташований на території пляжу в с.Щасливцево Генічеського району Херсонської області. При цьому ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) від 22.06.2016 р. видана не на адресу здійснення господарської діяльності, а на адресу місця проживання (с.Щасливцево, вул.Морська, 84-а).

У судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 вказала на те, що жодного дозвільного документу від органів місцевого самоврядування на розміщення торгівельного павільйону на території пляжу у неї не має. Також немає погоджень органу місцевого самоврядування на продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Отже, торгівельний павільйон не є спеціалізованим закладом в розумінні Закону № 481/95-ВР, Правил № 219 та Правил № 854, що виключає право здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

При цьому, сам факт продажу пива "Бочкове" з пивної установки у пластиковий стакан свідчить про мету його придбання - для споживання на місці.

Таким чином, до ФОП ОСОБА_1 правомірно застосовано штрафні санкції у сумі 6800 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив з метою споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.02.2012 р. у справі № 21-371а11.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено законність та правомірність проведення фактичної перевірки, застосування штрафних санкцій згідно податкових повідомлень-рішень від 16.08.2016 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, а тому в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 квітня 2017 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.5