Справа № 804/1086/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Справа №804/1086/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.07.2015 р. про збільшення ТОВ «МТПО Днепр» суми грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем 193601,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 48400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення операцій з придбання товару та послуг у ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ «Гордон-Сервіс», ДП «СКТБ «Елеватормлинмаш» є хибними та необґрунтованими, а винесене на підставі таких висновків оскаржуване податкове повідомлення-рішення - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача подав заяву про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти позову заперечував, у запереченнях на адміністративний позов повністю продублював зміст акту перевірки, зокрема, вказав, що в ході проведення перевірки позивача було здійснено аналіз податкової та фінансової інформації контрагентів позивача та встановлено, що останні відсутні за податковою адресою, відсутня достатня кількість кваліфікованих працівників, обладнання, матеріальних ресурсів та транспортних засобів, що вказує на неможливість надання послуг. Також зазначив про встановлені обставини у постанові слідчого про призначення перевірки, а саме: пояснення ОСОБА_1, яка, реалізуючи свій злочинний умисел здійснювала складання завідомо неправдивих документів фінасово-господарської діяльності ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ «Гордон-Сервіс», маючи на меті пособництво реально діючим підприємствам в умисному ухиленні від сплати податків та отримання незаконного прибутку від такої протиправної діяльності, достовірно знаючи, що така діяльність має безтоварний характер. У судовому засіданні проти розгляду справи в порядку письмового провадження заперечував.

Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 01.08.2013р., станом на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

В період з 25.06.2015 р. по 01.07.2015 р. ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «МТПО Днепр» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» за період з 01.04.2013 року по теперішній час.

За результатами перевірки 08.07.2015 року складено акт №2115/04-63-22-04/38836499, у висновку якого зазначено про встановлення наступних порушень:

- документально не підтверджено реальність здійснення госпоадсрьких взаємовідносин з контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання: ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» - ТОВ «МТПО Днепр» ТДВ «Папаснянський ВРЗ», ТОВ «Профіімтех», ТОВ «Альфагро»;

- п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ст..185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, сформовано податковий кредит звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавством України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 273811,11 грн., у тому числі: за вересень 2014 року на 5440,00 грн., жовтень 2014 року на 49193,76 грн., листопад 2014 року 4669,00 грн., грудень 2014 року на 33117,00 грн., за січень 2015 року на 107182,35 грн., за лютий 2015 року на 74209,00 грн.;

- в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України завищено податкове зобовязання по ПДВ на загальну суму 80210,40 грн.

На підставі вказаного акту 24.07.2015 р. контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення ТОВ «МТПО Днепр» суми грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем 193601 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 48400 грн.

Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №8423/10/04-36-10-07-09 від 02.10.2015 р. залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 р.

Правомірність винесеного ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.

- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ «МТПО Днепр» з ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш».

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «МТПО Днепр» (замовник) та ТОВ «Гордон-Сервіс» (постачальник) укладено договір на виконання послуг №120101, з приводу надання послуг з вивчення ринку збуту матеріалів для будівництва.

Взаємовідносини з ТОВ «Гордон-Сервіс» за укладеним договором підтверджено актами здачі-прийняття робіт №1106 від 12.01.2015 року, №1208 від 13.01.2015 року, №1810 від 19.01.2015 року, №1905 від 20.01.2015 року, №2509 від 26.01.2015 року та рахунками на оплату, копії яких наявні в матеріалах справи.

На виконання договору ТОВ «Гордон-Сервіс» надано звіти про виконані послуги від 12.01.2015 року, від 13.01.2015 року, від 19.01.2015 року, від 20.01.2015 року, від 26.01.2015 року.

Представником позивача пояснено, що в рамках виконання ТОВ «Гордон-Сервіс» послуг за укладеним договором було здійснено вивчення ринку збуту, пошук потенційних постачальників та покупців, також завдяки наданим послугам позивачем було укладено ряд договорів на постачання товару, зокрема, з покупцями ТОВ «Папірван», ПП «Деметра», ТОВ «ТД «Прфіімтех», ТОВ «ТД «Олано», ПАТ «Криворізький завод Цукрогідромаш», ПАТ «Дніпропетровський стрілковий завод», ТОВ «Лакі стар», ТОВ «Машинобудівна комплектація», ТОВ «Новоград-волинський каменедробильний завод».

До пояснень надані договори на надання послуг ТОВ «МТПО Днепр», договори постачання товару та додатки до них, видаткові накладні, рахунки на оплату товару.

Також 30.09.2014 року між ТОВ «МТПО Днепр» (покупець) та ТОВ «Гордон-Сервіс» (постачальник) укладено договір поставки №3009/012, предметом якого є постачання товару в асортименті, кількості та номенклатурі згідно товаросупровідним документам, окремими партіями.

Взаємовідносини з ТОВ «Гордон-Сервіс» за укладеним договором підтверджено видатковою накладною №105 від 03.10.2014 р., №1513 від 31.10.2014 р., №657 від 14.11.2014 р., №1367 від 28.11.2014 р., №1303 від 14.01.2015 р., №1801 від 19.01.2015 р., №3001 від 31.01.2015 р., №3002 від 31.01.2015 р., №1000 від 11.02.2015 р., №1800 від 19.02.2015 р., №2301 від 24.02.2015 р., №2508 від 26.02.2015 р., №2605 від 27.02.2015 р., №270212 від 27.02.2015 р., рахунками на оплату товару та податковими накладними, копії яких наявні в матеріах справи.

29.08.2014 року між ТОВ «МТПО Днепр» (покупець) та ТОВ «Гордон-Сервіс» (виконавець) укладено договір надання послуг №3009/013, предметом якого є виконання послуг: укладка граніту, брусчатки, передпродажна підготовка товару.

Взаємовідносини з ТОВ «Гордон-Сервіс» за укладеним договором підтверджено актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2 від 24.11.2014 року, №2906 від 30.01.2015 року, №3005 від 31.01.2015 року, №3006 від 31.01.2015 року, №310301 від 27.02.2015 року, рахунками на оплату та податковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

Судом вістановлено, що 01.09.2014 року між ТОВ «МТПО Днепр» (покупець) та ТОВ «Амарнт груп» (постачальник) укладено договір поставки №01092014, предметом якого є постачання товару в асортименті, кількості та номенклатурі згідно товаросупровідним документам, окремими партіями.

Взаємовідносини з ТОВ «Амарнт груп» за укладеним договором підтверджено видатковою накладною №81 від 15.10.2014 р., №89 від 18.09.2014 р., №102 від 10.12.2014 р., №171 від 17.12.2014 р., №242 від 24.12.2014 р., №254 від 25.12.2014 р., №2601 від 26.01.2015 р., №2603 від 26.01.2015 р., №2806 від 28.01.2015 р., рахунками на оплату та податковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

29.08.2014 року між ТОВ «МТПО Днепр» (покупець) та ТОВ «Амарнт груп» (виконавець) укладено договір надання послуг №290814/2, предметом якого є виконання послуг: передпродажна підготовка деталей- комплектуючих запчастин та агрегатів для машинобудівної та гірничої промисловості.

Взаємовідносини з ТОВ «Амарнт груп» за укладеним договором підтверджено актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №3 від 01.10.2014 р., №10 від 02.10.2014 р., №19 від 03.10.2014 р., №040912 від 04.09.2014 р., №1 від 01.10.2014 р., №090912 від 09.09.2014 р., №100912 від 10.09.2014 р., №0212012 від 02.12.2014 р., №0812012 від 08.12.2014 р., №2212012 від 22.12.2014 р., №2612012 від 26.12.2014 р., №2912012 від 29.12.2014 р., №903 від 09.01.2015 р., рахунками на оплату та податковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

Також з матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «МТПО Днепр» (поклажодавець) та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш» (зберігач) укладено договір зберігання №22082014 від 22.08.2014 року, за умовами якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання протягом строку цього договору металопродукцію та інші товари згідно акту прийому-передачі товару (майно).

На підставі вказаного договору ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш» надано послуги зі зберігання, про що відчать акти прийому-передачі на відповідальне зберігання від 29.08.2014 р. №1, №2 від 10.09.2014 р., №3 від 15.09.2014 р., №4 від 15.10.2014 р., №5 від 15.10.2014 р., №6 від 15.11.2014 р., ;7 від 27.02.2015 р.

Встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено отримання позивачем від контрагентів ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш» товару та послуг, а також їх використання у власній господарській діяльності. Отже, позивачем було дотримано вимоги закону з реалізації права на податковий кредит. Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.

Натомість відповідачем не було надано суду належних документальних доказів відсутності у ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш» спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання вказаних спірних правочинів, зокрема того, що ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш» не були зареєстровані в якості платника податку на додану вартість або того, що його реєстрація платником податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку.

Висновки суду засновані на результатах вивчення первинних документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, внаслідок чого спростовується висновок акту перевірки в частині відсутності реального здійснення господарської операції.

В свою чергу, висновки перевірки щодо виявлених порушень по ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш» ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого порушення в частині завищення сум податкового кредиту, без будь-якого посилання на відсутність первинних документів або їх недоліки, та обґрунтовані наявною інформацією відносно ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш».

Щодо допиту ОСОБА_1 та пояснень, наданих в рамках досудового розслідування, з приводу організації схеми ухилення від сплати податків шляхом використання підконтрольних фіктивних субєктів господарювання, зокрема, ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс», суд зазначає, що вказані посилання є безпідставним, адже зазначене провадження жодним чином не стосується позивача та/або його службових осіб; не містить даних про взаємовідносини між підприємствами, що безпосередньо досліджуються.

Щодо встановлених в ході перевірки даних про можливу відсутність трудових та матеріальних ресурсів, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

Порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента чи третьої особи тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого доходу, у звязку з чим висновки контролюючого органу про завищення суми податкового кредиту за господарськими відносинами з контрагентами ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» та ДП «Дніпропетровське спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Елеватормлинмаш» є безпідставними.

Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

У зв'язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог до оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було

Наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2011 року у справі № К-12509/08.

Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки про порушення позивачем п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ст..185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, формування податкового кредиту звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавством України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 273811,11 грн.

Враховуючи вище зазначене, винесене на підставі хибних висновків акту перевірки оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 24.07.2015 р. є такими, що прийнято податковим органом протиправно, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 р. про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» суми грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем 193601 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 48400 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» () сплачений судовий збір у розмірі 3630,02 грн. (три тисячі шістсот тридцять гривень 02 копійки).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Гончарова