Справа № 810/560/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року м. Київ 810/560/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 - фізичної особи-підприємця

до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

про визнання протиправними та скасування рішення і вимоги,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 27.10.2014 № , № , рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.10.2014 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2014 № Ф-.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ДПІ у Вишгородському районі від 27.10.2014 р. № та № . В іншій частині позовні вимоги залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.07.2016 постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 скасовано в частині залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання протиправиними та скасування вимоги № Ф від 27.10.2014 та рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.10.2014, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі від 19.07.2016 Вищий адміністративний суд зазначив, що при новому розгляді справи, суду необхідно звернути увагу на те, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржується.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 адміністративну справу № 810/560/15 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 30.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками Акта від 13.10.2014 № 2086/17-3/НОМЕР_5 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_5) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013» на підставі висновків якого було прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) і вважає висновки зазначеного Акта необґрунтованими.

Позивач стверджує, що відповідачем зроблено хибні висновки в Акті перевірки, які зводяться до припущень посадових осіб податкового органу щодо не підтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій між ФОП ОСОБА_1 та його контрагентом ТОВ "Маріст-Трейд", протягом перевіряємого періоду, тоді як реальність та правомірність відповідних операцій підтверджується належним чином оформленими первинними та іншими документами.

Таким чином, на думку позивача, ФОП ОСОБА_1 правомірно сформовано витрати та податковий кредит, а податковим органом недостатньо досліджені обставини господарських операцій ФОП ОСОБА_1 з ТОВ "Маріст-Трейд", тому, податкові повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних санкцій і вимога підлягають скасуванню.

В судовому засіданні 30.08.2016 позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити адміністративний позов в частині позовних вимог, в якій Вищим адміністративним судом України було направлено справу на новий розгляд.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак пояснень чи заперечень проти позовних вимог з врахуванням змісту ухвали Вищого адміністративного суду України, суду не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача та його представників, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, у період з 16.09.2014 по 06.10.2014 працівниками Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_5) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

Результати перевірки оформлені Актом від 13.10.2014 № 2086/17-3/НОМЕР_5 (далі по тексту - Акт перевірки) (а.с. 9-27).

Висновком зазначеного Акта перевірки було встановлено порушення позивачем положень:

- ч. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся облік доходів і витрат вівся неналежним чином;

- п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, занижено податкові зобов'язання з ПДВ на загальну суму 10 651,30 грн., а саме: за грудень 2013р. в сумі 10 651,30 грн.;

- пп. 177.5.3, п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті заниження чистого (оподаткованого) доходу за 2013 рік на суму 53 256,50 грн., в наслідок чого підприємцем занижено ПДФО в сумі 7 988,47 грн.

- пп.1.2. п. 2 ст. 6, п. 2 ч.1 ст. 7, п. 11 ст. 8, абз. « 3», п. 8 ст. 9 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в результаті заниження чистого доходу за 2013 рік у сумі 53 256,50 грн. в наслідок чого підприємцем занижено єдиний соціальний внесок в сумі 18 480, 01 грн.

Не погодившись з виновками Акта перевірки, позивач подав до відповідача заперечення від 17.10.2014 № 7 (а.с. 28-31).

Листом від 24.10.2014 № 4332/10/10-08-17-03/1012 відповідач надав позивачу відповідь, якою залишив без змін висновки Акта перевірки від 13.10.2014 № 2086/17-3/НОМЕР_5 (а.с. 32-36).

На підставі Акта перевірки податковим органом 27.10.2014 були прийняті наступні податкові повідомлення - рішення:

- № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на 9 985,59 грн., за основним платежем 7 988,47 грн. та за штрафними санкціями 1 997,12 грн.;

- № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з вироблених на Україні товарів 13 314,13 грн., за основним платежем 10 651,3 грн. та за штрафними санкціями 2 662,83 грн.

Крім того, 27.10.2014 відповідачем було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- в сумі 18 480,01 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.10.2014 № на суму 1 848 грн.

Листом від 27.10.2014 № 4361/10/10-08-17-03/1020 відповідач направив зазначені рішення та вимогу позивачу (а.с. 36).

29.10.2014 позивач отримав зазначені рішення та вимогу.

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки відповідача, прийнятими рішеннями та вимогою, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

06.11.2014 позивачем подано скаргу за № 7 до ГУ ДФС у Київській області, а також повідомив листом Вишгородську ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про оскарження прийнятих відповідачем рішень та вимоги (а.с.41-45).

Рішенням від 17.11.2014 № 173/Г/10-36-10-01-04/1239 ГУ ДФС у Київській області було продовжено строк розгляду скарги (а.с. 46).

04.12.2014 ГУ ДФС у Київській області прийняло рішення № 1002/12/10-36-10-01-04, яким залишено без змін прийняті рішення та вимогу, а скаргу без задоволення (а.с. 47-49).

17.12.2014 позивачем подано скаргу на прийняті рішення та вимогу до Державної фіскальної служби України (а.с. 50 - 54).

Державна фіскальна служба України Рішенням від 31.12.2014 № 4737/Г/99-9910-01-07-15 направила скаргу позивача на новий розгляд до ГУ ДФС у Київській області (а.с. 55).

02.02.2015 Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 870/Г/99-99-10-01-03-14, яким залишено без змін прийняті рішення та вимогу, а скаргу позивача без задоволення (а.с. 56-58).

04.02.2015 ГУ ДФС у Київській області прийнято рішення № 192/14/10-36-10-01-04, яким прийняті рішення та вимогу залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення (а.с. 59-61).

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки, прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, рішенням про застосування штрафних санкцій, вимогою про сплату боргу (недоїмки), та рішеннями про результати розгляду скарги, позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 у справі 810/560/15 позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ДПІ у Вишгородському районі від 27.10.2014 р. № та № . В іншій частині позовні вимоги залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.07.2016 постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 скасовано в частині залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання протиправиними та скасування вимоги № Ф від 27.10.2014 та рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.10.2014, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку обставинам викладеним в ухвалі Вищого адміністративного суду, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Із змісту зазначених законодавчих норм, вбачається, що платник податків може звернутися до суду з вимогою щодо протиправності рішення податкового органу протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

В той же час, суд звертає увагу, що з аналізу зазначених норм Податкового кодексу України вбачається, що вразі адміністративного оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання, позивач має право оскаржити в суді таке рішення контролюючого органу протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Пунктом 56.17 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Як було встановлено судом, податковим органом остаточне рішення за наслідком адміністративного оскарження прийнятих рішень та вимоги було прийнято 04.02.2015 (а.с. 59-61), позивач у свою чергу звернувся до суду з позовною заявою про оскарження вказаних рішень та вимоги 13.02.2015 (а.с. 3), у зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що позивач не порушив передбачений законом місячний термін (що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження) на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про стягнення боргу (недоїмки).

З матеріалів справи, судом встановлено, що позивачу було донараховано суму єдиного соціального внеску у розмірі 18 480,01 грн., у звязку з тим, що під час перевірки позивача, податковим органом було встановлено факт заниження позивачем чистого оподаткованого доходу на загальну суму 53 256,50 грн.

Я к наслідок, відповідачем 27.10.2014 було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- на загальну суму 18 480,01 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № на суму 1 848 грн.

З даного приводу суд зазначає, що при попередньому судовому розгляді даної справи судами було визнано протиправними висновки податкового органу щодо заниження позивачем чистого оподаткованого доходу на загальну суму 53 256,50 грн., дані судові рішення набрали законної сили.

Крім того, суд зазначає, що за наслідком розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 року у справі № 810/560/15, ухвалою від 30.06.2015 у відкритті касаційного провадження відмовлено (касаційне провадження № К/800/29253/15).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.10.2014 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2014 № Ф- підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок Державного бюджету України.

В той же час, судом було встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 вже було вирішено питання про повернення позивачу сплаченого судового збору в повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 167 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.10.2014 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2014 № Ф- задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.10.2014 № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2014 № Ф-.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.