Справа № 554/9091/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.12.2016 Справа № 554/9091/16-а
Справа № 554/9091/16-а
Провадження № 2-а/554/419/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 грудня 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває на обліку в Полтавському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (далі ОСОБА_2) з 18 червня 2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 15 червня 2011 року працює на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області. З 1 квітня 2015 року відповідачем їй припинено виплату пенсії та до 1 червня 2015 року виплату пенсії не відновлено.

17 жовтня 2016 року позивачка звернулася до ОСОБА_2 з заявою про відновлення виплати їй пенсії.

ОСОБА_2 № 363/К-17 від 31 жовтня 2016 року позивачці повідомлено, що виплату їй пенсії припинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 2 березня 2015 року, як особі, що працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів».

Вказану відмову позивачка вважає протиправною, у звязку з чим і звернулася з адміністративним позовом до суду, оскільки з змісту Закону вбачається, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо призначення пенсії особам відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», але не скасовуються підстави та умови перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до Закону.

13 грудня 2016 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки про порушення свого права вона дізналася 31 жовтня 2016 року з листа ОСОБА_2, та заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши суду заперечення проти задоволення позовних вимог з посиланням на пункт 5 розділу ІІІ Прикінцевих положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та у своїх міркуваннях виходить із наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Полтавському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській областіі з 18 червня 2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

17 жовтня 2016 року позивачка звернулася до ОСОБА_2 з заявою про відновлення виплати їй пенсії.

ОСОБА_2 № 363/К-17 від 31 жовтня 2016 року позивачці повідомлено, що виплату їй пенсії припинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 2 березня 2015 року як особі, що працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів».

Такі твердження відповідача суд знаходить необґрунтованими.

Пунктом 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України»,«Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 1 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії ( щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних Законів «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів» та ін. є скасованими, тобто правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, припинили дію, починаючи з 1 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з 1 червня 2015 року на позивачку не поширюються встановлені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування» ( в редакції Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 1 червня 2015 року робота на займаній позивачкою посаді ( суддя Апеляційного суду Полтавської області) не дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених вищевказаними спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тому з 1 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати пенсії ОСОБА_1

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить обґрунтованим клопотання позивачки про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки про захист порушеного право вона дізналася 31 жовтня 2016 року та приходить до висновку про протиправність дій ОСОБА_2 в частині не виплати пенсії за період з 1 червня по 31 грудня 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при подачі до суду адміністративного позову позивачкою, згідно квитанції № 0.0.643709407.1 сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з адміністративним позовом, як такий, що пропущений з поважних причин.

Визнати протиправними дії Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Зобовязати Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, починаючи з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Г. Савченко