Справа № 814/2950/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 квітня 2017 року Справа № 814/2950/16

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Ковпака, 118-А, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600

доБаштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Миколи Аркаса, 2, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101

провизнання протиправним та скасування рішення від 26.12.2016р. № НОМЕР_1, №, вимоги № Ф- від 15.12.2016 року, рішення № НОМЕР_2 від 15.12.2016 року,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Баштанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_3 від 26.12.2016, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно ненарахованого єдиного внеску № НОМЕР_2 від 15.12.2016 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що висновки акта перевірки не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства, тому податкові повідомлення рішення, вимога та рішення про застосування штрафних санкцій підлягають скасуванню, як протиправні.

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у позові, оскільки позивачу правомірно донараховані грошові зобовязання, на підставі порушень, зазначених в акті перевірки.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. На підставі ч.6 ст.128 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи суд дійшов висновку:

Актом від № 14/13-00/НОМЕР_4 від 18.11.2016 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, військового збору за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено порушення позивачем п.177.2 ст.177, пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України в результаті завищення валових витрат на загальну суму 623508,24 грн., встановлено заниження чистого доходу в результаті чого збільшено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 91950,30 грн., п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування», а саме в результаті завищення валових витрат на суму 623508,24 встановлення заниження чистого доходу, в результаті чого збільшено єдиний соціальний внесок в сумі 200272,77 грн., пп.1.3 р.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу , а саме в результаті завищення валових витрат на загальну суму 291973,68 грн. за 2015 рік встановлено заниження чистого доходу в результаті збільшено військовий збір за 2015 рік в сумі 4 150,71 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 26.12.2016, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 91950,30 грн. та 22987,58 грн. штрафні санкції,

- № від 26.12.2016, яким збільшено суму грошового зобовязання за військовий збір в сумі 4150 грн. та 1037,68 грн. штрафні санкції,

- Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № від 15.12.2016 на суму 200272,77 грн. донараховано єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та 50068,19 грн. штрафні санкції,

- Вимога про сплату боргу № Ф- від 15.12.2016 на суму боргу недоїмки зі

сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування 200272,77 грн.

В перевіряємому періоді позивач здійснював діяльність за кодом ВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 56.10- діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 68.20- надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Позивач здійснював у торгових точках/магазинах, які розташовані за наступними адресами: Миколаївська область, Новобузький район, м. Новий Буг, вул.Гребеннікова,28/1, вул.Гребеннікова,28.

Перевіркою правильності визначення витрат, повязаних із здійсненням діяльності встановлено завищення витрат в 2013 році на суму 144416 грн., з яких 7890грн., в звязку з відсутністю чеків, які підтверджують фактичну сплату за придбання товару, чим порушено пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України, та 136526 грн. в результаті включення інших витрат (електроенергія, газопостачання) не підтверджено документально, чим порушено п.п.177.4.4 ст.177 ПК України.

Позивач надав суду видаткову накладну №8963 від 25.12.2013 року на суму 1223,46 грн. на придбання горілки та коньяку та товарно-транспортну накладну від 25.12.2013 року, що підтверджує його транспортування. На суму 6666,54 грн. позивач документів суду не надав та пояснив , що їх втрачено та неможливістю відновити.

В звязку з тим, що позивачем не надано суду документів, що підтверджують витрати на 6666,54 грн., тому відповідачем в цій частині податкове повідомлення-рішення про нарахування податку на доходи фізичних осіб, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу є правомірними та скасуванню не підлягають.

Договір оренди від 10.11.2012 року ФОП ОСОБА_1 (орендодар) надає приміщення за адресою м. Новий Буг вул. Гребеннікова 28/1, вул. Гребеннікова 28/2 ФОП Карпович (орендар) сплачує кошти за оренду приміщення. Орендна плата складає 1 грн. Також позивач надав суду договори оренди від 01.01.2014 року, в яких орендна плата складає 6200 грн. Додатковою угодою від 01.01.2015 орендна плата змінена на суму 3000 грн., тому суд не приймає пояснення представника відповідача до уваги стосовно того, що позивачем були економічно невигідно укладені договори оренди, від яких він не отримував прибуток, що витрати по електроенергії даних приміщень включені до складу інших витрат не є витратами безпосередньо повязаними з діяльністю позивача.

Одним із видом діяльності позивача є (код КВЕД) надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Позивач надав суду договір про постачання електричної енергії від 30.11.2011 року № 55/232, договір поставки природного газу від 30.12.2012 року , які були укладені з приватним підприємцем, а не фізичною особою. Оплата за електроенергію та спожитий природний газ підтверджується виписками банку, актами прийому-передачі, рахунками, актами звірки розрахунків та довідками про факт споживання електроенергії та природного газу, тому суд вважає, що відповідач необґрунтовано нарахував позивачу податок на доходи з фізичних осіб в цій частині та в 2014-2015 роках.

Перевіркою виявлено завищення валових витрат у 2014 році на загальну суму 183642,56грн., з яких 76174 грн., в звязку з відсутністю чеків, накладних на придбаний товар, 107468,56, в результаті включення інших витрат (електроенергія, газопостачання) не підтверджених документами, чим порушено п.п.177.4.4 ст.177 ПК України.

Позивачем при перевірці були надані перевіряючим документи, на підтвердження витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей (тютюнових виробів) на суму 75579,77грн., але вони не були прийняті до уваги, оскільки надані видаткові накладні не відповідають ч.2 ст.9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо порядку заповнення первинних документів: відсутні дані хто придбавав товар, підпис та печатка.

Але суд вважає, що видаткові накладні на придбання тютюнових виробів, в яких зазначено постачальник: ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна», покупець ОСОБА_1, печатка та підпис постачальника підтверджують витрати позивача на придбання товару, який використовувався в господарській діяльності.

Також позивач надав суду документи на придбаний товар на суму 76174 грн., а саме товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, податкові накладні ( арк. с. 161-198), які спростовують доводи відповідача, що ці документи у позивача відсутні.

За 2015 рік перевіркою виявлено завищення валових витрат у 2015 році на суму 291973,68 грн., з яких 83914, які не підтверджені у звязку з відсутністю чеків та квитанцій, накладних на товар, які підтверджують його придбання, чим порушено пп.177.4.1 ст.177 ПК України. А також в акті перевірки зазначено, що позивачем було включено до складу витрат накладних на товар, який фактично не був реалізований. Та 208059,68 грн. в результаті включення інших витрат (електроенергія, газопостачання) не підтверджено документально, чим порушено пп.177.4.4 ст.177 ПК України.

Позивач надав суду первинні документи, які свідчать, що товар у 2015 року придбавався позивачем (арк.с.199-2012). Також суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовного того, що позивачем до складу витрат внесено товар, який не був реалізований, оскільки відповідачем не надано суду будь-яких доказів ( наприклад інвентаризація) які б підтверджували, що товар внесено до витрат та він є не реалізований.

В результаті заниження чистого оподатковуваного доходу за 2013 рік на суму 144416 грн., за 2014 рік на суму 183642,56 грн., за 2015 рік на суму 291973,68 грн., актом перевірки збільшено єдиний соціальний внесок за 2013 рік на суму 45600,99, за 2014 рік на суму 58652,17 грн., за 2015 рік на суму 96019,61грн., всього на суму 200272,77грн.

Відповідно до пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 перевіркою повноти нарахування військового збору в результаті збільшення чистого оподаткованого доходу за 2015 рік на суму 291973,68грн. донараховано військовий збір в сумі 4379,61грн. за 2015 рік.

Згідно із п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до операційної діяльності згідно з розділом ІІІ ПК України.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний доход , тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю.

Згідно п.11 ст.8 та абз.1 ч.2 ст.7 Закону України № 2464 від 08.07.2010 « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування», яким передбачено, що Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка бази нарахування єдиного внеску та єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 на суму доходу(прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладанню податків на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сімї.

Відповідач не надав суду розгорнутий розрахунок суми податкових повідомлень-рішень по порушеннях позивача, тому суд самостійно розраховує цю суму.

Позивачем не надано суду доказів, що підтверджують витрати на суму 6666,54 грн. ( 7890 грн. зазначено в акті перевірки-1223,46 грн. надана позивачем видаткова накладна на товар за 2013 рік), що вважається доходом позивача та на який повинно бути нараховано податок з доходів фізичних осіб та єдиний соціальний внесок. На суму 6666,54 необхідно нарахувати 15 % податку на доходи фізичних осіб, що складає 999,98 грн. та 25% штрафних санкцій, що складає 250 грн., тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.12.2016 підлягає скасуванню частково в сумі 90950,32 грн. та 22737,58 грн. штрафних санкцій.

Позивачу, в звязку з донарахуванням податку на доходи з фізичних осіб донараховано єдиний соціальний внесок та штрафні санкції.

На суму 6666,54 необхідно нарахувати позивачу 34,7 % єдиного соціального внеску , що складає 2 313,28 грн.

Відповідно до ч.11 ст.25 Закону України № 2464 ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

3) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідач в рішенні застосував 25% штрафних санкцій, тому суд вважає за можливе

нарахування штрафних санкцій на суму єдиного внеску в сумі 578,15грн. в іншій частині необхідно скасувати рішення та вимогу, а саме Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № від 15.12.2016 на суму 197960,17грн. єдиного внеску та 49490,04 штрафних санкцій. Вимога про сплату боргу № Ф- від 15.12.2016 належить скасувати частково на суму на суму 197960,17 грн.

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 26.12.2016 року про донарахування позивачу військового збору за 2015 рік належить скасувати повністю, оскільки судом не встановлено завищення валових витрат позивачем в 2015 році.

Таким чином позов належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.12.2016 року частково на суму 90950,32 грн. податкового зобов'язання та 22737,58 грн. штрафних санкцій.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 26.12.2016 року.

4. Визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_2 від 15.12.2016 року частково на суму 197960,17 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та 49490,17 грн. штрафних санкцій.

5. Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу від 15.12.2016 року " Ф- частково на суму 197960,17 грн.

6. В решті позову відмовити.

7. Присудити на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3662,79 грн. (три тисячі шістсот шістдесят дві гривні 79 коп.), сплачений квитанцією № 0.0.679707830.1 від 30.12.2016 року за рахунок бюджетних асигнувань Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко