Справа № 822/755/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/755/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною бездіяльність апеляційного суду Хмельницької області, яка полягає у невиплаті йому у день звільнення (відрахування із штату) всіх сум, стягнути з апеляційного суду Хмельницької області на його користь 143840 грн., за період 17 вересня 2016 року по лютий 2017 року включно та (плюс) середній заробіток, що належатиме йому за весь час затримки розрахунку після лютого 2017 року по день фактичного розрахунку.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану суму.

За приписами статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

08.09.2016 року Верховною Радою України його звільнено з посади судді апеляційного суду Хмельницької області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

16.09.2016 року наказом голови апеляційного суду Хмельницької області № 17/05-03/ позивача відраховано із штату цього суду з виплатою заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, але при цьому, в порушення наведених вимог статті 116 КЗпП України, не було виплачено усіх сум, що належать йому від апеляційного суду у день звільнення на підставі судових рішень, зокрема йому не було виплачено:

- 108 934,09 грн., компенсації за порушення строків виплати щомісячного грошового утримання за період з 27 листопада 2005 року по 12 січня 2009 року, нарахованої апеляційним судом на підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2010 року у справі № 2-а-361/10/2270;

- 238 895,04 грн., - щомісячного грошового утримання за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно, донарахованого на підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2011 року в адміністративній справі № 2270/10174/11;

- 25 356,95 грн., компенсації за порушення строків виплати заборгованості по щомісячному грошовому утриманню за період з 27 листопада по 31 грудня 2005 року включно, стягнутих з апеляційного суду Хмельницької області постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року № 822/5897/15.

Оскільки його заробітна плата в місяць становила 25 520 грн., а середньоденна 1160 грн., (51 040 грн., за 2 місяці : 44 робочих дні = 1160 грн.), тому стягненню з відповідача, на думку позивача, на підставі статтей 116, 117 КЗпП України, підлягають: 143 840 грн., за період з 17 вересня 2016 року по лютий 2017 року включно (16240 грн., за 14 днів вересня 2016 року + 127600 грн., за жовтень 2016 року - лютий 2017 року включно) та (плюс) його середній заробіток за весь час затримки розрахунку після лютого 2017 року по день фактичного розрахунку.

Тому позивач, вважаючи, що відповідачем порушені його права, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення за змістом позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно поданих письмових заперечень на даний адміністративний позов, та зазначила, що вини відповідача щодо затримки виплати, належних позивачу при звільнені сум, немає, в звязку із чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Детально позиція відповідача викладена у запереченнях на даний адміністративний позов, які долучені до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Верховної Ради України № 1515-VIІІ від 08.09.2016 року "Про звільнення суддів" ОСОБА_3 звільнено з посади судді апеляційного суду Хмельницької області, у звязку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови апеляційного суду Хмельницької області від 16.09.2016 року № 17/05-03/ суддю апеляційного суду Хмельницької області Ващенка Саргія Євгенійовича відраховано зі штату апеляційного суду Хмельницької області.

Як встановлено з матеріалів справи постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2010 року в справі № 2-а-361/10/2270 задоволено частково позов ОСОБА_3 до апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати щомісячного довічного грошового утримання.

Визнано неправомірною бездіяльність апеляційного суду Хмельницької області та Державної судової адміністрації України, яка виразилася у невиплаті ОСОБА_3 компенсації за порушення строків виплати щомісячного довічного грошового утримання за період з 27 листопада 2005 року по 12 січня 2009 року.

Зобовязано Державну судову адміністрацію України та апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати щомісячного довічного грошового утримання за період з 27 листопада 2005 року по 12 січня 2009 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.09.2012 року вирішено задовольнити заяву апеляційного суду Хмельницької області про зміну способу та порядку виконання рішення суду у адміністративній справі по справі № 2-а-361/10/2270 за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про стягнення компенсації за порушення строків виплати щомісячного довічного грошового утримання.

Змінити спосіб і порядок виконання судового рішення у адміністративній справі № 2-а-361/10/2270 шляхом проведення стягнення коштів за рахунок бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів" на користь ОСОБА_3.

Також ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2014 року розяснено постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2010 року.

Зазначено, що виконання постанови повинне бути проведене шляхом стягнення на користь ОСОБА_3 з Державної судової адміністрації України як головного розпорядника, коштів, виділених їй у вигляді асигнувань Державного бюджету України за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів".

Також роз'яснено, що стягнення проводиться Державною казначейською службою України на підставі Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08. 2011 року № 845.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 2270/10174/11 від 20.09.2011 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів.

Визнано бездіяльність апеляційного суду Хмельницької області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_3 компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень та недоплаті у зв'язку з цим грошового утримання в період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно протиправною.

Зобов'язано апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_3, з урахуванням вже виплачених коштів, надбавку за роботу з секретною інформацією форми № 2 за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно у розмірі 15 % (п'ятнадцять відсотків) від посадового окладу судді.

У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.04.2014 року задоволено заяву апеляційного суду Хмельницької області про зміну способу та порядку виконання рішення суду у адміністративній справі по справі № 2270/10174/11 за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, та вирішено змінити спосіб та порядок виконання шляхом проведення стягнення коштів за рахунок бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів".

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.11.2015 року по справі № 822/5897/15 за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Хмельницької області, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та зобовязання вчинити дії, адміністративний позов задоволено.

Вирішено стягнути з апеляційного суду Хмельницької області на користь ОСОБА_3 нарахованої компенсації за порушення строків виплати заборгованості з щомісячного грошового утримання за період з 27 листопада по 31 грудня 2005 року включно в розмірі 25356 грн., 95 коп.

Зобов'язано Державну казначейську службу України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені апеляційному суду Хмельницької області для виплати зазначених коштів.

Важаючи, що суми нараховані згідно вказаних рішень судів, не виплачені позивачу, і вони є складовими заробітної плати, з вини власника або уповноваженого ним органу, це є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Після ухвалення ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

А тому позивач звернувся із вказаним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно підпункту 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення БК України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Згідно частин 1 -4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року № 4901- VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до статі 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року № 4901- VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно пункту 3 "Прикінцевих та перехідних положень "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року № 4901- V заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоровя, а також у звязку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, повязаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок № 845) .

Відповідно до пункту 25 Порядку № 845 у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що виконання постанов Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2010 року у справі № 2-а-а361/10/2270, від 20 вересня 2011 року в адміністративній справі № 2270/10174/11, від 05 листопада 2015 року № 822/5897/15 повинно здійснюватися відповідно до вищезазначеного Порядку № 845 за рахунок бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", додатковим підтвердженням чого є ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду, які набрали законної сили.

Окрім того позивач в судовому засіданні підтвердив факт передачі на виконання до органів державного казначейства України вказаних рішень суду.

Викладені обставини вказують на те, що виплата коштів, присуджених позивачу вказаними в позовній заяві постановами Хмельницького окружного адміністративного суду, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком № 845.

Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

За приписами частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Наведені норми вказують на те, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальною є така обставина, як невиплата належних працівникові на час звільнення сум саме з вини власника або уповноваженого ним органу.

З матеріалів справи встановлено, що несвоєчасна невиплата позивачу належних за рішеннями суду сум відбулося не з вини відповідача - апеляційного суду Хмельницької області, оскільки виконанням рішень адміністративного суду мало здійснюватись органом Державної казначейської служби України в порядку встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VI.

Як вже зазначалось вище стягнення та виплата коштів, присуджених позивачу судовим рішенням, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VI та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" від 03.08.2011 року № 845, положення яких передбачають відповідальність за несвоєчасне перерахування коштів у вигляді компенсації.

Поряд із цим, стаття 117 КЗпП України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Така позиція суду узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, яка підлягає застосуванню згідно з частиною другою статті 8 КАС України.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Меньшакова проти України" від 08.04.2010 року передбачено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 КЗпП України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень статті 116 та 117 КЗпП України більше не застосовуються, а зобов'язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов'язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права.

З наведених вище підстав суд приходить до висновку, що відповідач не несе відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за час затримки виконання судових рішень вищевказанихї рішень Хмельницького окружного адміністративного суду.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

В свою чергу, позивачем, на спростування доводів відповідача, вказаних в запереченні на даний адміністративний позов, не надано жодних належних доказів і таких доказів судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 26.04.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26 квітня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1