Справа № 812/301/17
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/301/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Дюкаревої М.І.,

та

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання противоправною та скасування індивідуальної податкової консультації,-

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту» (далі Позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Відповідач) про визнання противоправною та скасування індивідуальної податкової консультації.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивач 03.01.2017 звернувся до Відповідача про надання податкової консультації, щодо того як практично використовувати конкретну норму закону, а саме статтю 6 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» при нарахуванні та сплаті земельного податку за період з 14.04.2014 по 07.06.2016, було сформовано три питання. Відповідачем надано 01.02.2017 лист, в якому Позивач відповіді на перше та третє питання не отримав, по другому питанню надано відповідь, що підстави для подання уточнюючого розрахунку з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності посилаючись на Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII відсутні. Вважає надану податкову консультацію протиправною та такою, що належить скасуванню, оскільки вона прийнята не обґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів і цілями, на досягнення яких спрямована ця податкова консультація. Вважає, що на Позивача розповсюджуються норми статті 6 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII в частині звільнення від виконання своїх обовязків як субєкта господарювання, який на території проведення антитерористичної операції (м. Сєвєродонецьк Луганської області), з 14.04.2014 по 07.06.2016 щодо сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Просив визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію, викладену в листі від 01.02.2017 № 56/0/12-32-12-03-19.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав заперечення проти адміністративного позову (а.с. 60-61), в обґрунтування зазначив, що 01.02.2017 листом № 56/0/12-32-12-03-19 надано податкову консультацію, доводи Позивача про надання контролюючим органом відповіді лише на одне питання не відповідає фактичним обставинам, оскільки Відповідач вважає що ним надано відповіді на всі питання. При наданні індивідуальної консультації було враховано те, що Позивачем подано податкові декларації з плати за землю за 2014-2016 роки, у яких платником самостійно визначено податкове зобовязання з орендної плати за землю. До Податкового кодексу України не було внесено змін в частині звільнення платників земельного податку, що здійснюють господарську діяльність на території АТО, від виконання своїх обовязків щодо сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, орендної плати. Документи, що підтверджують прийняття в період з 14.04.2014 до 08.06.2016 Сєвєродонецькою міською радою рішень про звільнення та/або встановлення пільг із сплати земельного у звязку з проведення антитерористичної операції відсутні. Державним бюджетом України на 2014-2016 роки не було передбачено дотацій або субвенцій на компенсацію втрат доходів. Враховуючи все вищевикладене, Відповідач вважає податкову консультацію законною та обґрунтованою.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в запереченні, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту» (), зареєстроване юридичною особою (а.с. 8).

Судом встановлено, що Позивач на праві постійного користування використовує земельні ділянки:

- відповідно до державного акту ІІ-ЛГ № 005060 від 23.02.1999 площею 3,2879 га, цільове призначення земельної ділянки розташування залізничної колії (а.с. 46-48);

- відповідно до державного акту ІІ-ЛГ № 006115 від 15.08.2000 площею 11,7167 га, цільове призначення земельної ділянки розташування залізничних колій та будівель (а.с. 49-51).

Головне управління ДФС у Луганській області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

03.01.2017 Позивач звернувся до Відповідача з метою отримання податкової консультації з питань практичного застосування статей 1, 6 Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» стосовно порядку ведення обліку та подачі звітності по оплаті за користування земельними ділянками державної та комунальної власності за період з 14.04.2014 по 07.06.2016 (а.с. 52), а саме:

1) яку саме податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) слід подавати звітну або уточнюючу?

2) що саме є підставою подачі уточнюючої податкової декларації з плати за землю?

3) який порядок нарахування та обчислення розміру орендної плати за даний період?

01.02.2017 Відповідач листом № 56/10/12-32-12-03-19 (а.с. 53) щодо надання податкової консультації повідомив наступне. Щодо першого питання повідомлено, що підстав для подання уточнюючого розрахунку з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності посилаючись на Закон від 02.09.2014 № 1669-VII відсутні. Щодо другого питання розяснено, що уточнюючий розрахунок з плати за землю подається до контролюючого органу в разі, якщо платник податку на поточний рік подав звітну декларацію за земельні ділянки, що перебувають у його власності, а протягом року отримав право власності на іншу земельну ділянку чи при зміні протягом року функціонального використання землі, зміні розміру орендної плати або ставки податку, настання інших факторів, що впливають на розмір податкового зобовязання з плати за землю, виявлення помилок. Щодо третього питання розяснено, що платники податку самостійно обчислюють суму орендної плати та до 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік, з розбивкою суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України), підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 2КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Статтями 52 та 53 ПК України передбачені порядок надання та наслідки застосування податкових консультацій, у відповідності до положень яких: за зверненням платників податків контролюючі органи безоплатно надають консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства; податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію; за вибором платника податків консультація надається в усній або письмовій формі; консультації надаються органом державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку; контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень; не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої у письмовій формі, зокрема на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація була змінена або скасована; платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору; визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Аналіз вищенаведеного свідчить про те, що суд оцінює чи не суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору надана платнику індивідуальна податкова консультація щодо практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків.

Аналіз змісту запиту Позивача та характеру сформульованих у ньому питань, свідчить, що Головним управлінням ДФС у Луганській області було надано Позивачу консультацію від 01 лютого 2017 року за № 56/10/12-32-12-03-19, у якій фактично зазначені загальні норми податкового законодавства щодо порядку ведення обліку та подачі звітності по оплаті за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідач в обґрунтування своєї правової позиції в запереченнях від 06.03.2017 посилається на не внесення відповідних змін до ПК України щодо сплати орендної плати за землю, в тому числі і за земельні ділянки, розташовані на території проведення антитерористичної операції.

Проте, суд не погоджується із зазначеними висновками з огляду на наступне.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Землекористувачі відповідно до пункт «в» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що плата за землю - плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 269 ПК України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України, встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельної ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Однак, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Законом України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Абзацом 1 статті 2 Закону № 1669 визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, затверджується Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог пункту 5 статті 11 Закону № 1669.

Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції (абзац 3 пункту 5 статті 11 Закону № 1669).

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30.10.2014, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час.

02.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Зазначене розпорядження опубліковано 08.12.2015 на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України Урядовий портал.

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р до зазначених населених пунктів належить м. Сєвєродонецьк.

Відповідно до статті 6 Закону № 1669 встановлено під час проведення антитерористичної операції звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Приписами статті 7 Закону № 1669 скасовується на період проведення антитерористичної операції орендна плата за користування державним та комунальним майном субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Пізніше, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17.05.2016 № 1365-VIII, який набрав законної сили 08.06.2016, внесені зміни до Закону № 1669, та доповнено пунктом 4 до статті 4 Закону наступного змісту: «Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію».

Вказаним законом також змінено редакцію статті 6 Закону № 1669, яка з 08.06.2016 передбачає звільнення субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, м. Сєвєродонецьк з 08.06.2016 не належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

З урахуванням, предмету спору, пояснень сторін, вимог діючого законодавства, яке регламентує спірні правовідносини, встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що підставою для звернення за консультацією послугувало практичне застосування норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в частині звільнення від виконання своїх обов'язків як суб'єкта господарювання, який знаходиться на території проведення антитерористичної операції, з 14 квітня 2014 року щодо сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, орендної плати за користування державним та комунальним майном до 08.06.2016 в частині їх розповсюдження на Позивача.

Пунктом 52.3 статті 52 ПК України передбачено, що за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обовязково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Метою податкової консультації є роз'яснення платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування, з метою забезпечення однакового застосування норм в усіх випадках, на які вона розрахована.

Податкова консультація є допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону. Саме тому, податкова консультація має містити інформацію у вигляді певних рекомендацій, розяснень і тлумачень змісту закону, термінології тощо.

Суд зазначає, що більш змістовне розяснення надане Відповідачем в запереченнях проти позову ніж в податковій консультації, наданій Позивачу.

В даному випадку, зміст податкової консультації зводиться лише до викладення положень Податкового кодексу України з питання порядку сплати земельного податку, без будь якого розяснення практичного застосування, використання положень норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» відносно прав та обовязків Позивача, як платника податків, у звязку з чим оскаржувана консультація не виконує допоміжної функції контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону.

Частиною другою статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Фактично Відповідач в податковій консультації не зазначив, яким чином на Позивача розповсюджуються певні норми діючого законодавства.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та як наслідок про необхідність задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є субєктом владних повноважень, задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту» у сумі 1600,00 гривень.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 20 квітня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання противоправною та скасування індивідуальної податкової консультації задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Головного управління ДФС у Луганській області, викладену у листі від 01.02.2017 №56/10/12-32-12-03-19.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту» (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Механізаторів, буд. 2, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 25 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_4