Справа № 489/202/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/202/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника Чайковського І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:
30.12.2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління ДАБІ у Миколаївській області, в якому просив суд скасувати постанову відповідача №314 від 12.12.2016р. про накладення адміністративного штрафу в сумі 8500 грн.

Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.12.2016 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із не підсудністю даної справи окружному суду.

17.01.2017 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва із аналогічним адміністративним позовом до Управління ДАБІ у Миколаївській області, в якому просив суд поновити строки подачі позовної заяви та скасувати постанову Управління ДАБІ у Миколаївській області №314 від 12.12.2016р. про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки її було винесено з порушенням вимог діючого законодавства та не з`ясовано всіх обставин у справі.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом. Скасовано постанову Управління ДАБІ у Миколаївській області №314 від 12.12.2016р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 8500 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, Начальник Управління ДАБІ у Миколаївській області 06.03.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови, не було взято до уваги факт пропуску позивачем встановленого ст.289 КУпАП 10-денного строку, а також порушено норми матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2017 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ позивача і його представника та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

28.09.2016р. Головою ДАБІ України прийнято наказ №685, яким затверджено план перевірок об`єктів будівництва на IV квартал 2016 року.

В період з 17.11.2016р. по 21.11.2016р. працівниками Управління ДАБІ в Миколаївській області з виїздом на місце проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва: «Реконструкція будівлі казарменого приміщення військової частини НОМЕР_1 під гуртожиток (службове житло), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ».

Під час даного заходу було встановлено, що на момент перевірки на об`єкті будівництва виконуються роботи з мурування стін газобетоном на третьому поверсі.

В ході перевірки надано примірник журнал авторського нагляду, відповідно до якого відповідальна особа за здійснення авторського нагляду - ОСОБА_1 25.10.2016 р. відвідував об`єкт, про що здійснив запис у вищезазначений журнал.

25.10.2016 року складені акти на закриття прихованих робіт №14,15,16 без участі відповідальної особи за здійснення авторського нагляду на об`єкті.

17.11.2016 року Управлінням ДАБІ у Миколаївській області складено Акт перевірки, відповідно до якого встановлено, що у період з 19.09.2016 р. по 17.11.2016 р. відповідальна особа за здійснення авторського нагляду ФОП ОСОБА_1 не якісно і не своєчасно виконує обов`язки авторського нагляду на об`єкті «Реконструкція будівлі казарменого приміщення військової частини НОМЕР_1 під гуртожиток (службове житло), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 » та порушує вимоги п.4.9,4.9.7 ДСТУ-Н А 2.2-11:2014.

30.11.2016 року Головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ в Миколаївській області на підставі зазначеного Акту перевірки від 17.11.2016р. винесено припис №429, відповідно до якого позивачу необхідно усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом здійснення авторського нагляду на об`єкті «Реконструкція будівлі казарменого приміщення в/частини НОМЕР_1 під гуртожиток (службове житло), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 » у відповідності до вимог діючого законодавства; та складено протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку із виявленням порушення п.4.9,4.9.7 ДСТУ-Н А 2.2-11:2014 «Настанова щодо проведення авторського нагляду за будівництвом», а саме: у період з 19.09.2016р. по 17.11.2016р. ОСОБА_1 під час здійснення авторського нагляду не береться участь у прийманні прихованих робіт і конструкцій. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.6 ст.96-1 КУпАП.

12.12.2016 року уповноваженою особою інспекції відносно позивача винесено постанову №314, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також відповідно, з неправомірності спірного рішення відповідача.

Проте, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх лише частково обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту приписів ч.ч.1,2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, як вбачається з вимог ч.3 ст.99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися і інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у відповідності до приписів ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

При цьому, необхідно зазначити, що дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Так, процесуальний закон визначає, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

При чому, днем, коли особа дізналась про порушення свого права, - є день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про рішення, дію чи бездіяльність відповідача (суб`єкта владних повноважень), внаслідок яких відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Практика Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також, в свою чергу, свідчить про те, що право на звернення до суду «не є абсолютним» і «може бути обмеженим», в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення ЄСПЛ від 27.02.1980р., 22.10.1996р.).

У відповідності до положень ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Одночасно, необхідно зауважити й про те, що сутність зазначеного «інституту» полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи та пояснень позивача і його представника, в період з 17.11.2016р. по 21.11.2016р. працівниками Управління ДАБІ в Миколаївській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на спірному об`єкті будівництва, за результатами якої було складено відповідний акт від 17.11.2016р., а потім на адресу позивача винесено припис №429 від 30.11.2016р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом належного здійснення авторського нагляду на об`єкті реконструкції. При цьому, акт перевірки та припис були надіслані поштою на адресу позивача, який, в свою чергу, їх отримав 08.12.2016р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с.109).

В подальшому, як свідчать матеріали справи, 12.12.2016 року уповноваженою особою Управління ДАБІ, на підставі вищевказаних матеріалів перевірки, відносно позивача було винесено постанову №314, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана вище постанова від 12.12.2016р. відповідачем також була направлена поштою на адресу позивача, який її отримав 15.12.2016р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням та відповідним електронним реєстром відстеження поштових відправлень за штрих кодовим ідентифікатором (а.с.110,111).

Таким чином, позивач, отримавши 15.12.2016р. копію спірної постанови від 12.12.2016р., у відповідності до приписів ст.289 КУпАП, мав право її оскаржити протягом 10 (десяти) днів, т.б. до 25.12.2016р.

Проте, як видно з матеріалів справи, представник позивача (який має юридичну освіту) оскаржив вказану постанову шляхом подачі позову 30.12.2016р. (т.б. з 5-денним пропуском встановленого законом строку) спочатку до Миколаївського окружного адміністративного суду, який, в свою чергу, в той же день, своєю ухвалою від 30.12.2016р. повернув цю позовну заяву позивачу у зв`язку із її не підсудністю окружному суду.

Далі, як встановлено судовою колегією, позивач (знову ж таки через свого представника) 17.01.2017 року (т.б. вже з 23-денним пропуском встановленого строку) звернувся із аналогічним адміністративним позовом до Ленінського районного суду м.Миколаєва, який, в свою чергу, спочатку своєю ухвалою від 19.01.2017р. залишив дану позовну заяву без руху, і тільки 27.01.2017р. відкрив провадження у даній справі.

Отже, за таких обставин, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом 10-денного строку для звернення до суду із даними позовними вимогами, судова колегія приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ФОП ОСОБА_1 без розгляду, що, в свою чергу, помилково не було встановлено судом 1-ї інстанції, висновки якого щодо поновлення цього терміну, є необґрунтованими, немотивованими, недоведеними та такими, що не узгоджуються з вищенаведеними нормами КАС України.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що судом першої інстанції при повному та правильному встановленню обставин справи було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.203 КАС України, вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача, скасувати постанову суду 1-ї інстанції та залишити адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст.ст.94,155,195,196,198,203,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко