Справа № 214/7385/16-а(2а/214/77/17)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2017 року справа № 214/7385/16-а(2а/214/77/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

розглянув в прядку письмового провадження апеляційну скаргу Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області
на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2017 р. у справі №214/7385/16-а (2а/214/77/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

16.12.2016р. ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі Криворізьке центральне обєднане УПФУ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії /а.с. 2-13/.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.12.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №214/7385/16-а (2а/214/77/17) та справу призначено до розгляду /а.с. 30/.

Позивач посилаючись позові на те, що вона перебуває на пенсійному обліку у відповідача та з 11.10.2011р. їй призначена пенсія відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яку вона отримувала до 01.04.2015р. після призначення пенсії по теперішній час вона продовжує працювати в органах прокуратури Дніпропетровської області, у звязку з підвищенням посадових окладів працівників прокуратури відповідною Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р., яка набрала законної сили з 01.12.2015р., в неї виникло право на перерахунок пенсії та 07.11.2016р. вона звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії та надала довідку прокуратури Дніпропетровської області №18-260 вих16 від 24.10.2016р., але відповідач рішенням від 11.11.2016р., яке оформлено у вигляді протоколу №35 відмовив в перерахунку пенсій, позивач вважає такі дії відповідача, які полягають у припиненні з 01.06.2015рр. виплати їй пенсії за вислугою років та відмову у здійсненні перерахунку цієї пенсії, необґрунтованими та безпідставними, такими що суперечать вимогам чинного законодавства та порушують її права та охоронювані законом інтереси, тому просила суд визнати такі дії відповідача протиправними, зобовязати відповідача поновити виплату їй пенсії за вислугу років, яка була їй призначена з 01.10.2011р. відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та зобовязати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (з змінами внесеними згідно із Законом України №358/95-ВР від 05.10.1995р., в редакції Закону України №2663-ІІІ від 12.07.2001р..) відповідно до поданої 07.11.2016р. заяви з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-260вих16 від 24.10.2016р. без обмеження пенсії максимальним розміром та виплачувати в подальшому пенсію в такому розмірі.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2017 р. у справі №214/7385/16-а (2а/214/77/17) позовні вимоги задоволено; - визнано протиправним дії Криворізького центрального обєднаного УПФУ щодо припинення з 01.06.2015р. виплати ОСОБА_1 раніше призначеної за вислугою років пенсії відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ); - зобовязано Криворізьке центральне обєднане УПФУ відновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної за вислугою років пенсії з 01.06.2015 року відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ); - визнано протиправними дії Криворізького центрального обєднаного УПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р., №763 від 30.09.2015 р. та №1013 від 09.12.2015 р., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ) та її виплати відповідно до поданої нею заяви від 07.11.2016 р. та на підставі наданої довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-260 вих. 16 від 24.10.2016р. про підвищення заробітної плати на посаді начальника відділу прокуратури Дніпропетровської області відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р., та №1013 від 09.12.2015 р., яка станом на 01.12.2015 р. склала 14233 грн. 69 коп., в розмірі 90% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії; - зобовязано Криворізьке центральне обєднане УПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2016 р. у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р., №763 від 30.09.2015 р. та №1013 від 09.12.2015 р., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ) відповідно до поданої заяви від 07.11.2016 р. та на підставі наданої довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-260 вих. 16 від 24.10.2016 р. про підвищення заробітної плати на посаді начальника відділу прокуратури Дніпропетровської області відповідно до Постанов КМУ №505 від 31.05.2012 року, та №1013 від 09.12.2015 року, яка станом на 01.12.2015 р. склала 14233 грн. 69 коп., в розмірі 90% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії, та в подальшому здійснювати виплату пенсії відповідно до здійсненого перерахунку.(суддя Попов В.В.) / а.с. 36-42/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 23.01.2017 р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 45-47/ у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було зясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив скасувати постанову суду першої інстанції від 23.01.2017 р. у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що позивач у справі перебуває на пенсійному обліку у відповідача та з 11.10.2011р. їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції закону від 05.11.1991р., яку позивач отримувала до квітня 2015р., з моменту призначення пенсії по теперішній час позивач продовжує працювати в органах прокуратури / а.с. 22-26/. 07.11.2016р. позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та надала довідку прокуратури Дніпропетровської області №18-260вих16 від 24.10.2016р., але відповідач рішенням №35 від 11.11.2016р., яке оформлено протоколом, відмовив в перерахунку пенсій / а.с. 27,28/, зазначені обставини не заперечувались особами, які беруть участь під час розгляду справи.

З адміністративного позову вбачається, що саме вищезазначені дії відповідача, які полягають у припинення виплати пенсії за вислугу років позивачу, яке мало місце у квітні 2015р., а також відмова відповідача у здійсненні перерахунку цієї пенсії позивача обумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Відносини, які виникли між сторонами у справі, з приводу наявності підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, яка призначена за віком відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру», врегульовано положенням Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням вимог щодо дії нормативно-правових актів в часі, а також іншими нормативно-правовими актами, зокрема Постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на 01.04.2015 року, далі - Закон №1058) зазначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону поновлюється.

Приймаючи до уваги, що під час розгляду даної справи судом встановлено, що станом на 01.04.2015 р. посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбаченим Законом України «Про прокуратуру», колегія суддів вважає, що відповідачем було обґрунтовано припинено з 01.04.2015р. виплату пенсії позивачу, яка призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції закону від 05.11.1991р..

Пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

При цьому колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції, як на підставу відновлення з 01.06.2015р. виплати пенсії позивачу у даній справі, на вищезазначений пункт 5 Прикінцевих положень Закону №213 є помилковими, оскільки останнім передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України; при цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої й, у тому числі, призначеної на підставі Закону №1058.

Отже з урахуванням вищезазначеного колегія суддів вважає, що оскільки позивач продовжує працювати в органах прокуратури, то відсутні підстави для відновлення позивачу з 10.06.2015р. виплати пенсії, яка була призначена їй з 11.10.2011р. за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції закону від 05.11.1991р. та виплата якої була призупинена відповідачем з квітня 2015р., і відновлення виплати такої пенсії позивачу має відбутись після звільнення позивача з посади, яка надає право на отримання такого виду пенсії, і оскільки виплата пенсії припинена то відсутні законодавчовизначені підстави для здійснення перерахунку розміру такої пенсії, оскільки такий перерахунок повинен відбуватись у разі наявності підстав для його здійснення лише після відновлення виплати пенсії позивачу у справі.

Щодо заявлених позивачем у справі позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до з частини 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (в редакції, яка діяла до 01.01.2015 р.), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців, перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 р. (який набрав чинності з 01.04.2015р.) передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 р. ( який набрав чинності з 15.07.2015 р., далі - Закон №1697-VII), визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р., крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Отже аналіз вищенаведених норм законодавства дає можливість зробити висновок про те, що положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р., які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме, з 15.07.2015р.

Тобто, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 р. (яка набрала чинності з 01.12.2015 р.), та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р., зазначена норма втратила чинність.

Аналіз положень Закону України «Про прокуратуру» №1679-VII від 14.10.2014 р. дає можливість зробити висновок про те, що у цьому Законі відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій працівників прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Частиною 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1679-VII від 14.10.2014 р. визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Але на момент звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 07.11.2016р. та до теперішнього часу діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що конституційною гарантією є гарантія права громадянина України на пенсію в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, встановлений законом (ст. 46 Конституції України), але право на підвищення розміру пенсії не є конституційною гарантією чи певним досягнутим соціальним мінімумом, що не може бути зменшеним за наявності інших компенсаційних інструментів від знецінення коштів, що надаються як соціальна виплата.

Отже з огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, яка була призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції закону від 05.11.1991р, виплата такої пенсії позивачу була призупинена відповідно до вимог чинного законодавства і підстави для поновлення виплати пенсії позивачу відсутні, крім цього питання перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури у звязку із збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, що свідчить про те, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, під час прийняття відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача діяв у межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством, у звязку з чим така відмова є обґрунтованою та правомірною.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи зробив висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду, а тому постанову суду першої інстанції від 23.01.2017 р. у даній справі необхідно скасувати.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем позовні вимоги, колегія суддів оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної справи, та приймаючи до уваги, норми законодавства, яке регулює відносини, які виникли між сторонами у справі, вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не ґрунтуються на законі та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог необхідно відмовити у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2017 р. у справі №214/7385/16-а (2а/214/77/17) - скасувати.

В позові відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко