Справа № 820/1421/17
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

820/1421/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 квітня 2017 р. Справа №820/1421/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визначити для цілей оподаткування господарські операції платника податків - ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" (код ЄДРПОУ - 39339816) із Приватним сільськогосподарським підприємством "ОГУЛЬЧАНСЬКЕ" (код ЄДРПОУ - 30486854), фермерським господарством "КРОКОС" (код ЄДРПОУ - 34174040), ТОВ "БЛІСТОРГ" (код ЄДРПОУ - 39804630), ТОВ "ДЕЛФІТ" (код ЄДРПОУ - 39804672), ТОВ "БОНАСЕНТ - АГРО" (код ЄДРПОУ - 39877164), ТОВ "АГРОФІРМА "СЛОБОЖАНСЬКИЙ ЛАН" (код ЄДРПОУ - 39960613), як реальні та такі, що спричинили рух активів платника податків.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії в частині позовної вимоги про визначення для цілей оподаткування господарських операцій платника податків - ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" (код ЄДРПОУ - 39339816) із Приватним сільськогосподарським підприємством "ОГУЛЬЧАНСЬКЕ" (код ЄДРПОУ - 30486854), фермерським господарством "КРОКОС" (код ЄДРПОУ - 34174040), ТОВ "БЛІСТОРГ" (код ЄДРПОУ - 39804630), ТОВ "ДЕЛФІТ" (код ЄДРПОУ - 39804672), ТОВ "БОНАСЕНТ - АГРО" (код ЄДРПОУ - 39877164), ТОВ "АГРОФІРМА "СЛОБОЖАНСЬКИЙ ЛАН" (код ЄДРПОУ - 39960613), як реальних та таких, що спричинили рух активів платника податків.

Позивач також зазначив, що вказані Методичні рекомендації є підзаконним актами та прийняті пізніше, ніж здійснені операції платника податків, а тому на його думку не можуть бути застосовані перевіряючим при оформленні результатів перевірки щодо позивача. За таких підстав просив суд задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

Представник позивача, у судове засідання призначене на 25.04.2017 року, не з'явився, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду представник позивача надав письмове клопотання про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання представника позивача, оскільки наразі ГУ НП в Харківській області проводить обшук ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП".

Окрім того, також зазначив про неможливість направити в судове засідання іншого представника.

Згідно ч.2 ст. 49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Дана стаття встановлює граничний строк розгляду справи - не більше одного місяця з дня відкриття провадження у справі, який є загальним, та не може бути змінений, проте, це можливо лише у разі повного та своєчасного виконання усіма учасниками процесу своїх процесуальних обов‘язків, зокрема щодо явки до суду.

Суд зазначає, що проведення будь - якої перевірки на підприємстві не може бути розцінена судом як об'єктивно поважна причина не явки в судове засідання по даній справі представника позивача, не є тією обґрунтованою та поважною обставиною, що унеможливлює прибуття в судове засідання. Окрім того, товариство не позбавлено можливості направити в судове засідання іншого свого представника.

А тому клопотання представника позивача є недостатньо обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 25.04.2017 року, також не з'явився, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду 25.04.2017 року уповноважений представник відповідача надав письмове клопотання про слухання даної справи в порядку письмового провадження за наявними доказами.

Проти позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях (а.с. 50 - 51) зазначивши в них, що використання у своїй практичній діяльності відповідним територіальним органом ДФС (при формуванні доказової бази та складання за результатами акту перевірки) положень вищевказаних Методичні рекомендацій та Рекомендацій не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь - яких обов'язків, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення ст. ст. 122, 128 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу без участі представників сторін у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі документів.

Відповідно до положень ч.1 статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи та заперечення проти позову, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Як свідчать матеріали адміністративної справи а також зазначено представником позивача в позовній заяві, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" (код ЄДРПОУ 39339816), перебуває на обліку в ГУ Державної фіскальної служби у Харківській області як платник податків (а.с. 13 - 18).

З посиланням на положення ПК України, а також судову практику (ухвали ВАСУ від 02.03.2015 року у справі № 2а/0570/6396/11, від 16.03.2015 року по справі №2а/0270/4493/11, від 10.03.2015 року по справі № 2а-0370/1564/12) позивач також зазначив, що підприємство як платник податку не має обов'язку та повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням постачальниками товару (в даному випадку контрагентами позивача) вимог в т.ч. податкового законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну поведінку будь - кого з його контрагентів.

Позивач, вважаючи що його права та інтереси можуть бути порушені при проведенні контролюючим органом перевірки на підставі ухвали слідчого судді, звернувся за захистом своїх прав та інтересів до Харківського окружного адміністративного суду з даним з адміністративним позовом.

Суд з такими висновками позивача не погоджується, вважає їх необґрунтованими, та з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право в т.ч. проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Так, згідно положень п.75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки". Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Положеннями п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється в разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 12.04.2017 року № 1443, направлень на перевірку від 12.04.2017 року № 2195, № 2196, 13 квітня 2017 перевіряючими Головного управління ДФС у Харківській області здійснено вихід на адресу позивача щодо проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111а, оф. 3-5, проте керівником останнього було відмовлено у допуску до перевірки у зв'язку зі зверненням ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом, про що співробітниками Головного управління ДФС у Харківській області складено відповідний акт недопуску до перевірки від 12 квітня 2017 року за підписами головних державних ревізорів - інспекторів ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 52 - 57).

Як свідчать матеріали справи, від підпису вказаного акту посадові особи - директор та головний бухгалтер ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" відмовилися, про що 13.04.2017 року у приміщенні ГУ ДФС у Харківській області складено акт відмови від підписання акту недопуску до перевірки посадовими особами ТОВ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" № 624/0-40-14-05-19/39339816 (а.с. 56 - 57).

З приводу можливості застосування при проведенні перевірки контролюючим органом положень Методичних рекомендацій з фіксування в актах перевірок результатів відпрацювання документально оформлених платниками податків нереальних господарських операцій з товарами та Рекомендацій з формування доказової бази щодо нереальних господарських операцій з легалізацією сировини невідомого походження при виробництві готової продукції на давальницьких умовах та її послідуючої реалізації на експорт або на внутрішньому ринку України, зокрема, олії соняшникової (шроту), заготівки мідної для волочіння (катанки), комбікормів тощо, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд зазначає, що в даному випадку перевірка за рішенням суду була призначена на підставі положень пп.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а відтак вказані Методичні рекомендації можуть використовуватися при проведенні контрольно - перевірочної роботи (перевірки) платника податків.

Тобто, використання під час проведення перевірок платників податків зазначених рекомендацій відбувається в результаті виконання службовими особами своїх обов'язків. Самі по собі вказані вище Методичні рекомендації та Рекомендації не спрямовані на створення відносин владного підпорядкування.

Застосування таких Рекомендацій в практичній діяльності є лише процедурним заходом зі збору податковим органом відповідної інформації для формування доказової бази з приводу документально оформлених нереальних відповідних господарських операцій та документування результатів відпрацювання в актах перевірок та щодо дотримання платником податків законодавства в рамках податкового контролю, та не тягне за собою одночасний вплив та порушення прав та інтересів платника податків.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року № 2).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача. Якщо ж права, свободи та інтереси позивача не були порушені, суд повинен відмовити у задоволенні позову і постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу суб'єкта владних повноважень на недопустимість відхилення від принципів адміністративної процедури.

Слід також зазначити, що суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, за своєю правовою природою повноваження керівника щодо вчинення дій стосовно видання розпорядження, є дискреційним повноваженням.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, повноваження Головного управління Державної фіскальної служби, у контексті позовних вимог щодо зобов'язання утриматися від застосування відповідних Методичних рекомендацій та Рекомендацій під час проведення перевірки підприємства на підставі ухвали слідчого судді щодо реальності здійснення підприємством господарських операцій зі своїми контрагентами, є дискреційними повноваженнями такого територіального органу ДФС як органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій.

Отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З приводу тверджень позивача щодо неможливості платника податків оскаржувати висновки акту перевірки, суд зазначає, що в силу положень пп.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, платник податків також має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

Тобто, положеннями податкового законодавства передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому ПК України, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів та їх посадових осіб. А відтак спростовує твердження позивача в цій частині.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 159, 160– 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії – відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Полях Н.А.