Справа № 643/1715/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 р. Справа № 643/1715/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 по справі № 643/1715/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання дій незаконними,зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1П.) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова (далі відповідач, УПФУ в Московському р-ні м.Харкова).

Визнано протиправною відмову УПФУ в Московському р-ні м.Харкова від 30.01.2017, щодо виключення з розрахунку при донарахуванні (перерахунку) пенсії позивачу суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язано УПФУ в Московському р-ні м.Харкова провести позивачу донарахування (перерахунок) пенсії державного службовця з моменту призначення пенсії, а саме з грудня 2009 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку, всього 13135, 44 грн. без урахування індексації пенсії із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію 85% та виплатити її в повному обсязі.

Стягнуто з УПФУ в Московському р-ні м.Харкова на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просив скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що законодавством України, діючим на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця, не визначено права та не передбачено підстав і порядку обовязку пенсійного органу щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Cудом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач знаходиться на обліку у УПФУ в Московському р-ні м. Харкова та з грудня 2009 року отримує пенсію державного службовця у розмірі 85% від заробітної плати.

27 січня 2017 року позивач звернулася з заявою до відповідача про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та індексації заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку.

Згідно протоколу УПФУ в Московському р-ні м. Харкова по розгляду спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій від 30.01.2017 позивачу відмовлено в поновленні виплати пенсії за віком в звязку з тим, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, ст. 90 якого визначає: «пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який не передбачає можливості перерахунку пенсії у році підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII), чинного на момент призначення пенсії позивачу, передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що надбавки до посадового окладу, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Доводи апелянта про те, що компенсаційні виплати за невикористані відпустки не включаються до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування,в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку, сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» (крім сум виплат, що не враховуються при визначенні бази нарахування страхових внесків відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»), а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру.

Положеннями пп. г) п. 1 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» (чинного на момент призначення пенсії позивачу, втратив чинність 01.01.2012 на підставі Закону N 4014-VI (4014-17) від 04.11.2011) встановлено, що до сукупного оподатковуваного доходу, одержаного громадянами в період, за який здійснюється оподаткування, не включаються, зокрема, компенсаційні виплати в грошовій i натуральній формі у межах норм, передбачених чинним законодавством, за винятком компенсації за невикористану відпустку при звільненні.

Враховуючи вищезазначені норми права, а також довідки про складові заробітної плати від 23.01.2017 № 5/20-30-05-51, виданої ОСОБА_1 Центральною ОДПІ м. Харкова та довідку від 15.04.2016 № 11-33/234, колегія суддів прийшла до висновку, що компенсації за невикористану відпустку входили до сукупного оподатковуваного доходу позивача.

Посилання апелянта на те, що згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, не передбачено можливості перерахунку пенсій у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки перерахування розміру пенсії, про яке просила позивач в даній справі, не стосується підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст. 37 Закону України № 3723-XII.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог за період, починаючи з грудня 2009 року.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяці, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду справи, позивач звернулась до відповідача із заявою від 27.01.2017 про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати від 23.01.2017 №5/20-30-05-51, яку видано Центральною обєднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській обл. та довідки про складові заробітної плати від 15.04.2016 № 11-33/234. Зазначене свідчить про те, що до 27.01.2017 у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для врахування інших виплат, оскільки попередні довідки про складові заробітної плати позивача, що надавались до пенсійного фонду таких відомостей не містили.

Тобто, враховуючи дату звернення до відповідача із заявою та наданням нових документів, які є підставою для перерахунку пенсії, позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача підлягають задоволенню з 01.02.2017.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з грудня 2009 року не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року по справі № 643/1715/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова про визнання дій незаконними,зобов'язання вчинити дії за період з грудня 2009 року по 31.01.2017, ухваливши в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року по справі № 643/1715/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 28.04.2017 р.