Справа № 541/2689/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р.Справа № 541/2689/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2017р. по справі № 541/2689/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій відповідачів неправомірними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати дії Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні йому пенсії неправомірними; скасувати рішення комісії № 228 від 07.10.2016 року з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та зобов'язати Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пільгову пенсію по заяві з 07 листопада 2016 року по списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах..

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2017р. по справі № 541/2689/16-а позов задоволено частково.

Скасовано рішення Комісії Головного управління ПФУ в Полтавській області № 228 від 07.10.2016 року в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні роботи передбаченої пунктом "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в період з 22.08.1992 року по 17.11.1997 р. на посаді виконроба у Миргородському будівельно-монтажному управлінні комбінату «Полтавапромбуд». Зобов'язано Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути питання про призначення пенсії ОСОБА_1, за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 Закону України " Про пенсійне забезпечення", зарахувавши до стажу роботи передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період його роботи на посаді виконроба у ВАТ БМФ "Граніт", з 22.08.1992 року по 17.11.1997 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Відповідачі посилаються на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 27 вересня 1984 року до 10 жовтня 1986 року працював майстром будівельних і монтажних робіт у Крюківській ПМК-306 тресту "Чернігівсільбуд", 10 жовтня 1986 року переведений виконуючим обов'язки головного інженера, 12 жовтня 1987 року звільнений з переведенням до Миргородського БМУ комбінату "Полтавапромбуд". 12 жовтня 1987 року прийнятий до Миргородського БМУ комбінату "Полтавапромбуд" на посаду виконроба. 11.10.1990 р. Миргородський БМУ комбінату "Полтавапромбуд" перейменовано в Миргородське БМУ ПСМО "Полтавабуд", з 25.12.1995 року перейменовано у ВАТ БМФ "Граніт". Звільнений по п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін 11 березня 2001 року, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 07.11.2016 року подав до відповідача заяву та інші документи для призначення пенсії як особі, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Миргородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, оскільки рішенням Комісії від 07.10.2016 р. № 228 з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при Головному управлінні Пенсійного фонду на підставі заяви ОСОБА_1 та доданих документів підтверджено пільговий стаж 7 років 10 місяців 3 дні, що не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в 55 років.

Рішенням комісії відмовлено ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 27.09.1987 року по 09.10.1986 року на посаді майстра будівельних та монтажних робіт на Крюківському ПМК-306 тресту «Чернігівсільбуд» у зв'язку із відсутністю відомостей про зайнятість на будівництві об'єктів згідно розділу ХХІХ пільгових списків № 2 від 22.08.1956 року № 1173; з 01.11.1089 р. по 30.11.1989 р.; з 01.03.1998 р. по 30.04.1998 р.; з 01.05.1999року по 31.05.1999 р на посаді виконроба у Миргородському будівельно-монтажному управлінні комбінату «Полтавапромбуд» (ВАТ БМФ «Граніт»), оскільки відсутні дані про оплату праці у вказані періоди, з 22.08.1992 року по 17.11.1997 р. на посаді виконроба у Миргородському будівельно-монтажному управлінні комбінату «Полтавапромбуд» (тепер ВАТ БМФ «Граніт») в зв'язку із не проведенням атестації робочих місць на підприємстві. ОСОБА_1, не має достатнього стажу на роботах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, а тому відсутні підстави для призначення пенсії відповідно до п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 22.08.1992 року по 17.11.1997 р. на посаді виконроба у Миргородському будівельно-монтажному управлінні комбінату «Полтавапромбуд»..

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Позивач з 27 вересня 1984 року до 10 жовтня 1986 року працював майстром будівельних і монтажних робіт у Крюківській ПМК-306 тресту "Чернігівсільбуд", 10 жовтня 1986 року переведений виконуючим обов'язки головного інженера, 12 жовтня 1987 року звільнений з переведенням до Миргородського БМУ комбінату "Полтавапромбуд", 12 жовтня 1987 року прийнятий до Миргородського БМУ комбінату "Полтавапромбуд" на посаду виконроба. 11.10.1990 р. Миргородський БМУ комбінату "Полтавапромбуд" перейменовано в Миргородське БМУ ПСМО "Полтавабуд", з 25.12.1995 року перейменовано у ВАТ БМФ "Граніт". Звільнений по п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін 11 березня 2001 року, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно п. 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку і оформлені належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведену атестацію на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. При цьому встановлення пільгового стажу постановою КМУ № 637 не передбачене, тому не може прийматись до уваги при призначенні права на пільгову пенсію.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, постановою правління ПФУ від 10.11.2006 № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років.

Цей порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступництва.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. 07.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах з додатками про підтвердження його стажу. Аналіз наданих документів виявив, що за відомостями зазначеними в даних документах у позивача не є можливим встановити, що він був безпосередньо зайнятим на роботах, визначених в п. "б" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" в період з 27.09.1987 року по 09.10.1986 року на посаді майстра будівельних та монтажних робіт на Крюківському ПМК-306 тресту «Чернігівсільбуд», у зв'язку із відсутністю відомостей про зайнятість на будівництві об'єктів згідно розділу ХХІХ пільгових списків № 2 від 22.08.1956 року № 1173.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про зарахування до пільгового стату періоду роботи позивача з 27.09.1987 року по 09.10.1986 року на посаді майстра будівельних та монтажних робіт на Крюківському ПМК-306 тресту «Чернігівсільбуд» та у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 щодо зарахування по пільгового стажу періоди з 01.11.1989 р. по 30.11.1989 р.; з 01.03.1998 р. по 30.04.1998 р.; з 01.05.1999 року по 31.05.1999 р на посаді виконроба у Миргородському будівельно-монтажному управлінні комбінату «Полтавапромбуд» (тепер ВАТ БМФ «Граніт»), оскільки довідки про заробіток для обчислення пенсії (а.с. 8, 22, 23, 24) вказують на відсутність даних про оплату праці у вказані періоди, що виключає можливість врахування даних періодів до зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

В цій частині постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржувалась, а тому в силу приписів ст. 195 КАС України, вказані періоди для зарахування до пільгового стажу не є спірними, у зв'язку з чим і доводи апеляційних скарг відповідачів щодо підстав відмови у зарахуванні періодів стажу роботи: відсутність даних про оплату праці та даних про зайнятість позивача у роботах, що дають право на пільгове обчислення стажу, колегія суддів вважає безпідставними.

Спірним є рішення комісії Головного управління ПФУ в Полтавській області від 07 жовтня 2016 року № 228 в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоду його роботи з 22.08.1992 року по 17.11.1997 р. на посаді виконроба у Миргородському будівельно-монтажному управлінні комбінату «Полтавапромбуд» (тепер ВАТ БМФ «Граніт»).

В цій частині (період роботи позивача з 22.08.1992 року по 17.11.1997 р.) рішення відповідача вмотивовано тим, що позивачем не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення результатами атестації робочих місць за цей період.

Так, у рішенні та у доводах апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскільки атестація робочих місць, яка має проводитися на підприємствах не рідше ніж один раз на 5 років, на підприємстві була проведена 18 листопада 2002 року, то період роботи позивача з 22.08.1992 року по 17.11.1997 р. не може бути зараховано до пільгового стажу.

Колегія суддів вважає такий висновок та рішення протиправними, виходячи з наступного.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14.

Окрім того, рішення комісії Головного управління ПФУ в Полтавській області від 07 жовтня 2016 року № 228 ОСОБА_1 підтверджено період роботи передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 7 років 10 місяців та 03 дні.

Судом встановлено безпідставне не підтвердження пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 року по 17.11.1997 року, що становить 5 року 2 місці 27днів.

Отже, разом стаж, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення позивача становить 13 років 30 днів

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2017р. по справі № 541/2689/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 25.04.2017 р.