Справа № 818/15/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р.Справа № 818/15/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2017р. по справі № 818/15/17

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області , Шосткинського міськрайонного суду Сумської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області (надалі по тексту перший відповідач), Шосткниського міськрайонного суду Сумської області (далі по тексту другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Шосткинського міськрайонного суду та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо відмови у проведенні нарахування та виплати позивачу вихідної допомоги у звязку з відставкою, як судді, в розмірі 10 місячних зарплат за останньою посадою;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації у Сумській області здійснити нарахування та виплату позивачу вихідної допомоги у звязку з відставкою, як судді, в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Шосткинського міськрайонного суду Сумської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії відмовлено за необґрунтованістю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 29.07.1993 року працювала на посаді судді Шосткинського міського суду Сумської області (а.с. 11).

22 вересня 2016 року постановою Верховної Ради України, відповідно до пунктів 2, 3, 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України, у зв'язку із подачею заяви про відставку звільнено суддю Шосткинського міського суду Сумської області Шпак Зою Павлівну (а.с. 14-15).

Наказом голови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2016 року № 18-ОС, відповідно до постанови Верховної Ради України "Про звільнення суддів" від 22 вересня 2016 року №1600-VIII, суддю Шпак Зою Павлівну відраховано зі штату вищезазначеного суду.

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Голови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою відповідно до статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (а.с. 16).

Листом від 17 жовтня 2016 року № 10984 Шосткинський міськрайонний суд Сумської області повідомив позивача, що на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення, вихідна допомога у розмірі 10 місячних неоподатковуваних заробітних плат суддям, які звільняються у відставку - не передбачалася (а.с. 17).

Позивач, не погоджуючись із відмовою в нарахуванні та виплаті вихідної допомоги, звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час звільнення позивача чинним законодавством не передбачено право судді, який вийшов у відставку, на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів (в редакції до 27.03.2014р.) було встановлено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Разом з тим Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні з 01.04.2014р. скасовано вказану норму щодо виплати вихідної допомоги суддям, які вийшли у відставку.

Таким чином, з 01.04.2014р. вихідна допомога суддям, які вийшли у відставку не виплачується.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач подав заяву про відставку 05.08.2016 року.

Згідно зі ст. 120 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Таким чином, право на відставку було реалізоване позивачем шляхом подання заяви про відставку від 05.08.2016р.

Отже, враховуючи, що на момент реалізації позивачем права на відставку норма Закону України Про судоустрій і статус суддів, яка передбачала виплату вихідної допомоги суддям, які вийшли у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою втратила чинність, підстави для виплати позивачу вихідної допомоги відсутні.

Крім того, у п. 3.2 рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2013 від 19.11.2013р. Конституційний суд зазначив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді до довгострокового виконання ними професійних обовязків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, повязаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю.

У даному випадку на час звільнення позивача з посади судді був чинний Закон України "Про судоустрій і статус суддів", з якого відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року виключено статтю 136, яка передбачає виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Рішення щодо неконституційності Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в частині виключення статті 136 із Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Конституційним Судом України не приймалося.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2017р. по справі № 818/15/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 25.04.2017 р.