Справа № 373/2231/16-а
Суддя: Залеська А. О.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2231/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді Залеської А.О.

при секретарі Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Переяслав-Хмельницький адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про скасування рішення начальника Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просив скасувати рішення начальника Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 04.11.2016; зобовязати Переяслав-Хмельницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області перерахувати страховий стаж; зобовязати Переяслав-Хмельницьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати страховий стаж та призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.40).

В судовому засіданні позивач пояснив, що він має право на зменшення пенсійного віку на 8 років, як особа, яка працювала у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, відповідно до вимог ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Разом з цим, відповідач відмовив в призначенні такої пенсії, посилаючись на недостатність страхового стажу. При цьому, на думку позивача, відповідач необґрунтовано та безпідставно не зарахував повні періоди його роботи в колгоспах згідно записів у трудовій книжці, та взагалі не врахував роботу в колгоспі ім.. Дзержинського та на Радомишльському машинобудівному заводі та Баришівському підприємстві нафтопродуктів, а також не зарахував до страхового стажу період догляду за постраждалою дитиною до досягнення нею 12 річного віку в той час, коли він не фактично здійснював фермерського господарства та не сплачував страхові внески.

Представник відповідача Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ОСОБА_2 позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні, оскільки на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було перевірено документи, надані позивачем на підтвердження його стажу роботи та визначено, що у позивача відсутній необхідний 15-річний трудовий стаж для призначення пенсії за віком.

Заслухавши пояснення позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку поро часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А №223210 с (а.с.11).

Згідно копії довідки Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильський спецкомбінат №212-2311 від 30.06.2016 ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах в період з 21.02.1987 по 20.08.1987, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком №1 (а.с.22).

Відповідно до абз.1 ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування: які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 8 років.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі представника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально.Заява про призначення пенсії за віком може бути поданазастрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за місяць до виповнення 52 років, а саме 05.08.2016, звернувся до Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 63).

Як вбачається з рішення начальника Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 04.11.2016 № 5565/03 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абз.1 ст. 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Причиною відмови стало недостатність у позивача страхового стажу, який становить 10 років 19 днів при тому, що необхідним є наявність стажу для чоловіків 15 років (а.с.5).

Згідно абз.1 ч.1 та ч.2 ст. 24 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 ст. 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, із змінами та доповненнями, зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Крім того, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порівнюючи записи трудових книжок позивача у взаємозвязку з додатковими архівними документами з місць роботи та даними по розрахунку страхового стажу, наданими відповідачем, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії диплома ЕТ № 904823 ОСОБА_1 навчався в сільськогосподарському технікумі з 01.09.1979 по 29.03.1983 3 роки 6 місяців 29 днів, що повністю зараховано відповідачем до його страхового стажу (а.с.20).

Згідно записів трудової книжки колгоспника УКР № 0739803, архівної довідки № 291 від 26.08.2016 про відпрацьовану кількість днів та архівних витягів з протоколів засідання правління колгоспу «Комунар» №05-06/33 від 09.02.2017 ОСОБА_1 працював в колгоспі «Комунар» с. Товстий Ліс Чорнобильського району з 17.05.1983 по 10.08.1984 1 рік 2 місяці 24 дні, що відповідачем зараховано до страхового стажу не повністю, а лише до 15.06.1984 та становить 194 трудодні 5 місяців 15 днів (а.с.7, 67,68, 62 зворт).

Згідно довідки ПАТ «Радомишльський машинобудівний завод» № 4 від 03.02.2017 та Історичної довідки ОСОБА_1 дійсно працював на заводі з 17.08.1984 по 01.10.1984 1 місяць 14 днів, що не враховано відповідачем (а.с. 72,73).

Згідно записів трудової книжки колгоспника, архівного витягу з протоколів колгоспу ім. Дзержинського № 3-20 від 20.02.2017 ОСОБА_1 працював в колгоспі ім..Дзержинського, с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області з 04.10.1984 по 13.03.1985 5 місяців 8 днів, які не зараховані відповідачем до страхового стажу (а.с. 7, 69,70, 62 зворот)

Згідно записів трудової книжки БТ-І № 8708113 ОСОБА_1 працював в Радомишльському меблевому цеху №16 «Житомирдрев» з 19.04.1985 по 25.03.1986 11 місяців 7 днів, що зараховано відповідачем до страхового стажу (а.с.9, 62 зворот).

Згідно записів трудової книжки БТ-І № 8708113 ОСОБА_1 працював на Київському заводі «Маяк» з 01.04.1986 по 12.08.1986 4 місяці 12 днів, що зараховано відповідачем до страхового стажу (а.с.9, 62 зворот).

Згідно записів трудової книжки БТ-І № 8708113 ОСОБА_1 працював на Житомирському облрибкомбінаті з 02.09.1986 по 26.01.1987 4 місяці 25 днів, які також зараховані відповідачем до страхового стажу позивача (а.с. 9, 62 зворот)

Згідно записів трудової книжки БТ-І № 8708113 та довідок ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», а також архівних докуменнтів ОСОБА_1 працював в ПО «Комбінат управління автотранспортом» з 21.02.1987 по 20.08.1987 за списком №1 6 місяців, що зараховано відповідачем до страхового стажу позивача в трикратному розмірі - 1 рік 6 місяців (а.с. 9, 22-31, 62 зворот)

Згідно записів трудової книжки колгоспника та архівної довідки № 04-04/40 від 13.02.2017 ОСОБА_1 працював в колгоспі «Зоря» с. Лецьки Переяслав-Хмельницького району з 21.08.1987 по 23.09.1988 1 рік 1 місяць 3 дні, які відповідачем зараховано до страхового стажу у виді: 111 трудодні 8 місяців 15 днів (а.с.7-8, 71, 62 зворот).

Згідно записів трудової книжки БТ-І № 8708113 та архівних довідок № 23/01-43, № 22/01-43 від 20.02.2017 ОСОБА_1 працював автослюсарем ІV розряду на Баришівському підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами АТЗТ «Київнафтопродукт» з 10.10.1988 по 01.10.1989 11 місяців 21 день, що не враховано відповідачем при обчисленні страхового стажу (а.с. 9, 74,75, 62 зворот).

Згідно записів трудової книжки колгоспника та архівної довідки № 04-04/40 від 13.02.2017 ОСОБА_1 працював в колгоспі «Зоря» с. Лецьки Переяслав-Хмельницького району з 15.12.1989 по 31.12.1991 2 роки 16 днів, які відповідачем зараховано до страхового стажу у виді 336 трудодні при нормі 230 труд. в рік (а.с.7-8, 71, 62 зворот).

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає ряд неточностей при визначенні трудового стажу позивача, який має враховуватися для призначення пенсії.

Так, судом встановлено, що згідно розрахунку стажу до протоколу № 948 від 03.11.2016 Переяслав-Хмельницьке УПФУ зарахувало до страхового стажу позивача 3 роки 3 місці 6 днів роботи в колгоспах, з яких 2 роки 1 місяць 6 дні відповідають 641 трудодню. Водночас, відповідач у своєму рішенні ніяк не мотивував перерахунок трудоднів у роки, місяці та дні страхового стажу при наявності трудової книжки колгоспника з записами про періоди роботи. Також встановлено, що відповідачем безпідставно не враховано в страховий страж позивача роботу в колгоспі ім. Дзержинського в період з 04.10.1984 по 13.03.1985.

Крім цього, відповідачем за відсутності запису в трудовій книжці безпідставно не включено період роботи позивача на Радомишльському машинобудівному заводі, що підтверджується довідкою, а також не зарахована робота на Баришівському підприємстві нафтопродуктів, що окрім запису в трудовій книжці підтверджується архівними довідками.

Разом з цим суд вважає правомірним не зарахування до страхового стажу позивача період його роботи у власному фермерському господарстві «Рось» з 21.01.1992, оскільки доказів сплати страхових внесків немає, тоді як в силу вимог ч.3 ст. 34 Закону України „Про фермерське господарство №973-IV від 19.06.2003 час роботи у фермерському господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування.

Позивач погодився з тим, щоб час діяльності його фермерського господарства не був зарахований до страхового стажу, оскільки він фактично повноцінної сільськогосподарської діяльності не здійснював, у звязку з чим страхові внески до пенсійного фонду не сплачував. З пояснень позивача встановлено, що більшість часу після 1992 року, який припадав на діяльність фермерського господарства, він присвятив догляду за дітьми, постраждалими внаслідок аварії на ЧАЕС.

За таких обставин, суд находить записи, зроблені самим позивачем в трудовій книжці З БТ-І № 8708113 про прийняття його на роботу головою ФГ «Рось» від 21.01.1992 та про звільнення з цієї посади від 08.02.2010 такими, що носять формальний характер та не визначають страховий стаж ОСОБА_1

Згідно п.13 ч.1 ст. 30 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991 потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років.

Відповідно до п.11 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 Час догляду одного з батьків за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи або довідки про видачу такого посвідчення; заяви особи, яка звернулася за призначенням пенсії, про те, що ніхто з батьків не скористався пільгою, передбаченою пунктом 13 статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Позивач надав суду докази того, що він має трьох дітей потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.35,44-47).

Згідно довідки №6620/02 від 22.12.2016 дружина позивача ОСОБА_6 на обліку в Переяслав-Хмельницькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області не перебуває та пенсію не отримує (а.с.48). Відтак, мати дітей не скористалась пільгами, передбаченими п.13 ст. 30Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зі змісту рішення начальника Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 04.11.2016 не вбачається, які саме періоди роботи згідно трудової книжки та додаткових довідок не були зараховані позивачу до страхового стажу та по яким причинам, а питання зарахування часу догляду за дитиною, потерпілою від Чорнобильської катастрофи взагалі не було предметом розгляду.

За правилами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, не обґрунтував своє рішення, виходячи з усіх обставин, що мають значення для його прийняття, не врахував право особи на участь у процесі прийняття рішення шляхом подання ним необхідних додаткових документів за вимогою субєкта владних повноважень, а тому не виконав усіх вимог, передбачених ч.3 ст. 2 КАС України, що є підставою для його скасування.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача повторно розглянути питання призначення пенсії ОСОБА_1 переглянувши всі періоди роботи позивача згідно трудової книжки та додаткових документів та розглянути можливість зарахування до стажу роботи позивача час догляду за дитиною в той період, коли він згідно запису в трудовій книжці був головою фермерського господарства «Рось», але не сплачував страхові внески до Пенсійного фонду, а отже не мав трудового стажу, що дає право на пенсію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991, ст.ст. 24, 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003, ст. 15,62 Закону України «Про пенсійне забезпечення, та керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 71, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про скасування рішення начальника Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати рішення начальника Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 04.11.2016 № 5565/03 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку.

Зобовязати Переяслав-Хмельницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області перерахувати ОСОБА_1 страховий стаж відповідно до кожного запису в трудовій книжці у взаємозвязку з додатковими архівними матеріалами, в тому числі: стосовно роботи в у колгоспі ім. Дзержинського з 04.10.1984 по 13.03.1985, роботи на Радомишльському машинобудівному заводі з 17.08.1984 по 01.10.1984 та на Баришівському підприємстві по забезпеченню нафтопродуктами АТЗТ «Київнафто-продукт» у період з 10.10.1988 по 01.10.1989, а також розглянути питання включення до страхового стажу ОСОБА_1 часу догляду за дитиною потерпілою від Чорнобильської катастрофи відповідно до п.13 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя А.О. Залеська