Справа № 405/7538/16-а (2-а/405/218/16)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2017 рокусправа № 405/7538/16-а (2-а/405/218/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2017 року у справі №405/7538/16-а (2-а/405/218/16) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконною бездіяльність Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області при здійсненні їй перерахунку пенсії з 01 вересня 2015 року та з 01 травня 2016 року, зобовязавши відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком із зазначених дат, встановивши її на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що були встановлені Законами України «Про Державний бюджет на 2015, 2016 рік» та провести індексацію.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав незаконною бездіяльність Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року та з 01.05.2016 року і зобов'язав відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року та з 01.05.2016 року, встановивши дану на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що були встановлені Законами України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та провести індексацію пенсії за вказаний період та виплату індексації пенсії, з урахуванням виплачених сум пенсій за вказаний період.

Не погодившись з рішенням суду, Кропивницьке об'єднане управління пенсійного фонду України Кіровоградської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт вказує на те, що перерахунок пенсії позивачці був здійснений з 01.05.2016 року у звязку із підвищенням мінімальних стандартів на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», виходячи з мінімальної суми пенсії у 1186,98 грн. Розмір пенсії позивачки складає 949 грн., оскільки вона достроково вийшла на пенсію до 01 січня 2015 року, у звязку з чим відбулось зменшення пенсії на 21%, як це передбачено п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того, 01 грудня 2016 року позивачка звернулась із заявою про працевлаштування, внаслідок чого втратила право на отримання пенсії до досягнення певного віку, встановленого абз. 1 статті 26 вказаного Закону.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходило.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 3 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржена, її перегляд здійснюється апеляційним судом в межах апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком, призначену з 16.12.2014 року за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Водночас їй знижено розмір пенсії за достроковий вихід на пенсію згідно з п.7-2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. В даному випадку розмір пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 вищевказаного Закону та з урахуванням ст. 28 цього ж Закону зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Позивач має 36 років 11 місяців 5 днів загального страхового стажу і розмір її пенсії зменшено на 21 відсоток, таким чином розмір пенсії складає 949, 00 грн. Відповідачем проведено перерахунок її пенсії з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року та з 01.05.2016 року, при здійсненні якого підвищились деякі показники, але розмір призначеної пенсії залишився незмінним і індексація відсутня, що підтверджується листом відповідача № 280/К-11 від 04.08.2016 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача по відмові у здійсненні перерахунку пенсії позивачці та проведення індексації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 3 статті 46 ОСОБА_2 України гарантовано, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, для застосування наведених положень ОСОБА_2 України має бути встановлена обставина відсутності у пенсіонера інших джерел існування.

Так, пунктом 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. У цьому випадку після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, відсоток, на який зменшено розмір пенсії, переглядається з урахуванням кількості повних місяців страхового стажу, набутого за період роботи після дострокового виходу на пенсію. Відсоток, на який було зменшено розмір пенсії, також може бути переглянуто з урахуванням відповідної кількості повних місяців страхового стажу, якщо особа після досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, продовжує працювати і відмовилася від отримання пенсії.

Позивач отримувала пенсію за віком з 16 грудня 2014 року. Доказів того, що вона працювала або отримувала дохід з інших джерел існування до 01 грудня 2016 року (часу подачі заяви про своє працевлаштування) сторонами суду не надано та про наявність таких не заявлено. Відтак, розмір пенсії за віком має бути не нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, позивачу був здійснений перерахунок пенсії з 01.09.2015 року та з 01.05.2016 року, проте її розмір залишився незмінним 949 грн. (а.с.7). Однак, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлений з 01 вересня 2015 року 1074 грн., а Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» - з 01 травня 2016 року 1130 грн. Отже, розмір пенсії, що виплачувалась позивачці не відповідав ані положенням статті 46 ОСОБА_2 України, ані 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Стаття 8 Кодексу адміністративного судочинства України зобовязує суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до ОСОБА_2 та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, у справі «Богатова проти України» від 07 жовтня 2010 року, у справі «Петриченко проти України» від 12 липня 2016 року наголошував на тому, що при вирішенні справ національні суди не зробили жодної спроби проаналізувати вимогу заявника з точки зору прямого застосування норм ОСОБА_2 України, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин мають застосовуватись наведені вище положення статті 46 ОСОБА_2 України з метою дотримання принципу верховенства права та принципу законності.

До доводів відповідача про можливість здійснення виплати адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 28 березня 2008 року «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», колегія суддів ставиться критично, оскільки питання розміру мінімальної пенсії за віком врегульовано безпосередньо ОСОБА_2 України, а також Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виконання яких покладено на субєктів владних повноважень, до кола яких належить відповідач по справі.

Колегія суддів наголошує на тому, що у даному випадку позивач не зобовязаний був подавати заяву про перерахунок пенсії у звязку з відсутністю підстав, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідач, фактично, зобовязаний привести розмір пенсії позивача у відповідність Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з метою дотримання конституційних прав позивача.

Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій ухвалі, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2017 року у справі №405/7538/16-а (2-а/405/218/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко