Справа № 314/272/17
Суддя: Галянчук Н. М.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/272/17
Провадження № 2-а/314/33/2017
Номер рядка звіту 81
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Галянчук Н.М.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, зазначивши, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області та з червня 2006 року отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, при розрахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік. Після призначення пенсії він продовжував працювати та набув страхового стажу більше 24 місяців. 09 червня 2011 року йому виповнилось 60 років, отже, з 10 червня 2011 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 13 січня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком. Однак відповідач листом № 6-Б-5 від 16 січня 2017 року відмовив йому у призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

Вважаючи дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 13 січня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 роки), протиправними, а також зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області призначити йому пенсію за віком на загальних підставах з 13 січня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 роки), провести перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Ухвалою суду від 06 квітня 2017 року у звязку з реорганізацією Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області шляхом злиття з Управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькому районі Запорізької області в Запорізьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України, яку проведено 31 березня 2017 року, суд залучив процесуального правонаступника відповідача - Запорізьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України (а.с. 67-68).

У судове засідання позивач та його представник не зявились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, які позовні вимоги підтримують, просять задовольни позов на тих підставах, що в ньому зазначені (а.с. 76).

Представник відповідача також не зявився у судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 74-75). Крім того, до суду надійшли заперечення відповідача на адміністративний позов (а.с. 32-33), у яких він просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що взагалі позивачу з 10 червня 2006 року на підставі поданої ним заяви вже призначено пенсію за віком (протокол № 223 від 19 серпня 2006 року). Пенсію позивачу призначено відповідно до вимог п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року, яким передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Зазначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. Таким чином, пенсію за віком (список № 2) позивачу у 2006 році призначено на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року, а саме п. 2 Прикінцевих положень цього Закону, а не на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05 листопада 1991 року, положення якого застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком, на пільгових умовах і за вислугу років. 13 січня 2017 року позивач звернувся до управління з вимогою знову призначити йому пенсію за віком з безпідставним посиланням на ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. Однак по суті вимоги позивача є абсурдними, оскільки жодною нормою пенсійного законодавства не передбачено переведення пенсії за віком на пенсію за віком. Крім того, так як пенсія за віком позивачу призначалась у 2006 році, то при обчисленні пенсії застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Також відповідач посилається на безпідставність вимог позивача у звязку з пропуском строку для звернення до суду, оскільки, як зазначає сам позивач в описовій частині позову, право на пенсію за віком «на загальних підставах» він набув 10 червня 2011 року, а до суду за захистом свого права звернувся тільки у січні 2017 року, при цьому не ставив перед судом питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 10 червня 2006 року перебуває на обліку у відповідача (копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 а.с. 9) та з цього часу позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 із зменшенням пенсійного віку в порядку п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 14).

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, про що свідчить копія трудової книжки (а.с. 10-11).

У звязку із досягненням пенсійного віку 13 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, як встановлено приписами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 12).

Однак листом № 6/Б-5 від 16 січня 2017 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії з посиланням на те, що йому вже призначена така пенсія (а.с. 13).

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сімї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у звязку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 цього Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообовязкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такою нормою є п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», (в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії), відповідно до якої на пільгових умовах мали право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частиною 3 ст. 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 цього Закону, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 40 вищевказаного Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, однак у випадку із заявою позивача мало призначення пенсії іншої пенсії за іншим Законом.

Так, ОСОБА_1 органами пенсійного фонду призначено пенсію за іншим Законом, а саме Законом України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. При цьому також необхідно враховувати що після призначення пенсії на пільгових умовах, яке мало місце 10 червня 2006 року, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2015 року по справі №2-а/199/138/14 та колегією суддів Вищого адміністративного суду України у постанові від 27 липня 2016 року по справі К/800/23215/15.

ОСОБА_1 є громадянином України, 10 червня 2011 року досяг необхідних 60 років, має стаж роботи більше 15 років, тому має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах, незалежно від отримання будь-якої пенсії до досягнення 60-річного віку. Не існує будь-яких додаткових умов щодо переведення з одного виду пенсії на інший, для призначення пенсії за віком особа повинна відповідати певним вимогам, яким у випадку ОСОБА_1 позивачем дотримано та він має право на пенсію за віком. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але у випадку звернення позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Твердження відповідача про те, що позивач вже отримує пенсію за віком не є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», щодо призначення якої та виплати якої існують відмінні вимоги та порядок, ніж щодо пенсії за віком на загальних підставах після досягнення особою 60-річного віку.

З огляду на викладене, суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 17, 18, 71, 158-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Запорізького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах з 13 січня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 роки).

Зобовязати Запорізьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах з 13 січня 2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 роки), провести перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н.М. Галянчук

12.04.2017

12.04.2017